АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/60/17 Головуючий суддя І інстанції Вельможна І. В.
Провадження № 22-ц/790/3626/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Центренерго» на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Центренерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

встановила:

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Центренерго» (ПАТ «Центренерго») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, які за місцем його проживання - квартирі АДРЕСА_1відповідно до особового рахунку № 1027 надає позивач. Посилаючись на те, що комунальні послуги надавались відповідачу в повному обсязі та належної якості, але оплату цих послуг останній не здійснює, ПАТ «Центренерго» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року у розмірі 5152 грн. 12 коп., яка складається з: 3230 грн. 98 коп. заборгованості за послуги централізованого опалення, 506 грн. 50 коп. заборгованості за централізоване постачання холодної води, 446 грн. 75 коп. - водовідведення, а також 841 грн. 69 коп. збитків від інфляції та 126 грн. 20 коп. 3% річних.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Центренерго», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування скарги зазначив, що предметом заявленого ПАТ «Центренерго» позову є вимоги про стягнення заборгованості за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року, позов предявлено у січні 2017 року, а тому висновок суду про сплив позовної давності є помилковим.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов предявлено ПАТ «Центренерго» зі спливом позовної давності, що відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК є самостійною підставою для відмови у його задоволенні.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 є споживачем послуг централізованого тепло-, водопостачання та водовідведення, які надає ПАТ «Центренерго».

Відповідно до п. 1 та 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 своїх зобовязань щодо оплати наданих послуг належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 4 184 грн. 23 коп.

Правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів встановлена у пункті 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та пункті 20 типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Згідно з наданим позивачем розрахунком збитки від інфляції від суми заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг становлять 841 грн. 69 коп., 3% річних 126 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, пятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ПАТ «Центренерго» позову є вимога про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2014 року до 31 жовтня 2016 року.

Оскільки з вказаним позовом ПАТ «Центренерго» звернулося до суду у січні 2017 року, висновок суду про сплив позовної давності за вказаними вимогами є помилковим.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення заявленого ПАТ «Центренерго» позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Центренерго» підлягають стягненню витрати, повязані з оплатою судового збору, у розмірі 2204 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 квітня 2017 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Центренерго» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» заборгованість за період з 01 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2016 року: за послуги централізованого опалення у розмірі 3230 грн. 98 коп., централізованого постачання холодної води - 506 грн. 50 коп., водовідведення 446 грн. 75 коп., інфляційних втрат 841 грн. 69 коп., 3% річних 126 грн. 20 коп., а всього стягнути 5152 грн.12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» судові витрати, повязані з оплатою судового збору, в сумі 2204 грн. 80 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді С. С. Кругова

ОСОБА_2