Справа № 565/835/17
Провадження № 2/565/328/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мануляка Ю.В.,

при секретарі c/з ЛеваднійО.А.,КовальчукВ.С.,

з участю

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Кузнецовського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_4, в якому просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_4, зареєстрований 03.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис №447.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що спільне життя не склалося. Від шлюбу у сторін народились діти: - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 Протягом останніх трьох років сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. На думку позивача, за таких умов збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 червня 2017 року провадження у справі було зупинено та надано сторонам двомісячний строк для примирення.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що за наданий судом строк для примирення змін у їхніх з відповідачем відносинах не відбулось, просив розірвати шлюб.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій просить надати сторонам додатковий строк для примирення.

Розглянувши позов, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.06.2005 року сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис №447.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають за згодою двох батьків із відповідачем.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України, частини 1 статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 2 статті 18, статті 51, частини 3 статті 56, частини 1 статті 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі позивача. За наданий судом строк подружжя примиритись не змогло. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалася і шлюб існує формально.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей».

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, примиритися сторони не змогли, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а збереження шлюбу є недоцільним.

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а позивач зберегти сім'ю не бажає, Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 209, 213, 214,215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 03.06.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис №447.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мануляк Ю.В.