АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/6245/17 Головуючий у 1-й інстанції - Богінкевич С.М.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/8614/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року у справі за поданням державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересовані особи: боржник - ОСОБА_4, стягувач - ОСОБА_1, про примусове проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року в задоволенні подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про примусове проникнення до житла боржника - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника.

В судовому засіданні представник стягувача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся до суду з поданням про проникнення до житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, для подальшого проведення виконавчих дій.

Посилався на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавчий лист № 761/10445/14-ц від 10.10.2014 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 29 542,50 грн.

Подання обґрунтовано тим, що 19.04.2016 року було відкрито виконавче провадження у справі.

12.05.2016 року державним виконавцем направлено виклик боржнику, яким зобов'язано боржника з'явитися до державного виконавця 01.06.2016 року. Боржник на виклик не з'явився.

30.07.2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

09.06.2016 року державним виконавцем направлено вимогу боржнику про призначення опису на 27.06.2016 року об 11.00 год. та винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ для проведення виконавчих дій.

01.12.2016 року та 30.03.2017 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але двері державному виконавцю не відчинили, про що було складено акти державного виконавця.

Державний виконавець зазначив, що боржник ухиляється від сплати боргу.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, а також зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а згідно п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, державний виконавець має звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань під час примусового виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини створення перешкод у проведенні виконавчих дій.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції вірно виходив з того, що із подання не вбачається обставин, які б свідчили про те, що з боку державного виконавця в ході примусового виконання рішення суду вчинялися дії направлені на належне повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій. Крім того, державним виконавцем не надано доказів, що боржнику взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження та проведення будь - яких виконавчих дій.

В матеріалах справи відсутні розписки боржника про належне повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, акти державного виконавця про вихід за адресою боржника складено без участі понятих, що є неналежним доказом про створення боржником перешкод у проведенні виконавчих дій та ухилення від виконання рішення суду.

З підстав вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подання державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві належним чином не обґрунтоване, а тому не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої у справі ухвали.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: