АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.,

секретар Костюк Л.С.

за участю:ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника Чернівецького національного університету ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду, за апеляційною скаргою Міністерства освіти і науки України на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства освіти і науки України, Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду.

Вказував на те, що наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 15 лютого 2012 року № 60-К його призначено на посаду ректора Буковинського державного фінансово-економічного університету (далі - БДФУ), строком на пять років з 15 лютого 2012 року по 15 лютого 2017 року.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 9 березня 2016 року достроково розірвано з ним контракт від 15 лютого 2012 року та звільнено його з посади ректора БДФУ у звязку з невиконанням умов контракту.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 1 червня 2016 року його поновлено на посаді ректора БДФУ з 11 березня 2015 року та

-----------------------------------------------------------------------------------------------------

справа №725/1659/17-ц головуючий у І-й інстанції Піхало Н.В.

провадження 22-ц/794/1068/17 суддя-доповідач: ОСОБА_4Ф

категорія:53/55

стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 березня 2016 року по 1 червня 2016 року в сумі 35475 грн і моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18 серпня 2016 року рішення районного суду в частині визначення розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено: стягнуто на його користь середній заробіток за період з 11 березня 2016 року по 1 червня 2016 року в розмірі 34331 грн та відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо анулювання запису в трудовій книжці про порушення умов контракту.

13 грудня 2016 року Міністерством освіти і науки України видано наказ №650-К про поновлення його на посаді ректора БДФУ з 11 березня 2016 року. Цього ж дня, наказом № 651 достроково припинено дію контракту від 15 лютого 2012 року, укладеного між ним та Міністерством освіти і науки України, та звільнено його з посади ректора за п.1ст.40 КЗпП України з 15 грудня 2016 року.

Вважав, що у звязку із затримкою виконання Міністерством освіти і науки України рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 1 червня 2016 року про поновлення його на роботі, він відповідно до ст.236 КЗпП України має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд визнати незаконною бездіяльність Міністерства освіти і науки України щодо невиконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 1 червня 2016 року та стягнути солідарно з Міністерства освіти і науки України і Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 2 червня 2016 року по 13 грудня 2016 року в розмірі 87075 грн.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2017 року позов задоволено частково: стягнуто з Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення за період з 2 червня 2016 року по 13 грудня 2016 року в розмірі 87075 грн. У задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення з Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду відмовлено. Провадження у справі в частині визнання незаконною бездіяльності Міністерства освіти і науки України щодо невиконання рішення суду закрито.

В апеляційній скарзі Міністерство освіти і науки України просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в розмірі 87075 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути ці кошти з Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує на те, що Міністерство освіти і науки України не може нести будь-яких фінансових зобовязань з приводу компенсації середньомісячного заробітку, оскільки позивач не є працівником Міністерства. Виплата даних коштів має бути здійснена за місцем роботи позивача БДФУ або його правонаступником - Чернівецьким національним університетом ім. Ю. Федьковича.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині задоволення позову до Міністерства освіти і науки України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в розмірі 87075 грн та відмови у задоволенні позову до Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову до цього Міністерства та стягнення вказаної суми коштів з Чернівецького національного університету.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 15 лютого 2012 року №60-К позивача ОСОБА_1 призначено на посаду ректора БДФУ строком на пять років з 15 лютого 2012 року по 15 лютого 2017 року (а.с.6).

Наказом Міністерства освіти і науки України від 9 березня 2016 року достроково розірвано контракт від 15 лютого 2012 року та звільнено ОСОБА_1 з посади ректора БДФУ у звязку з невиконанням розпорядження Кабінету Міністрів України від 20 січня 2016 року № 44 та наказу Міністерства освіти і науки України від 19 лютого 2016 року ,,Про реорганізацію Буковинського державного фінансово-економічного університету (а.с.12).

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 1 червня 2016 року ОСОБА_1 поновлено на посаді ректора БДФУ з 11 березня 2015 року та стягнуто на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 11 березня 2016 року по 1 червня 2016 року в розмірі 35475 грн і моральну шкоду в розмірі 5000 грн (а.с.13-20).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 18 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу змінено і стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 11 березня 2016 року по 1 червня 2016 року в розмірі 34331 грн, а в частині анулювання запису в трудовій книжці рішення суду скасовано та відмовлено у задоволенні цієї вимоги (а.с.24-29).

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді ректора БДФУ виконано Міністерством освіти і науки України лише 13 грудня 2016 року, про що свідчить наказ заступника міністра від 13 грудня 2016 року № 650-к (а.с.36).

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню (ч. 5 ст. 235 КЗпП України).

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обовязковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його проголошення у судовому засіданні.

За змістом ст.ст.14, 367 ЦПК України судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обовязковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 ,,Про практику розгляду судами трудових спорів, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обовязків.

Статтею 236 КЗпП України передбачено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різницю в заробітку за час затримки.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на роботі за період з 2 червня 2016 року по 13 грудня 2016 року в розмірі 87075 грн.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення на користь позивача середнього заробітку зМіністерства освіти і науки України, суд першої інстанції виходив з того, що затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі сталася з вини цього Міністерства, тому вонозобовязане виплатити позивачу середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Позовні вимоги ОСОБА_1 фактично зводяться до стягнення невиплаченої заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Пунктом 13 контракту від 15 лютого 2012 року, укладеного між Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України та ОСОБА_1, встановлено, що за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, оплата праці та соціальнопобутове забезпечення керівника БДФУ здійснюється за рахунок коштів навчального закладу.

Оплата праці, передбачена цим контрактом, здійснюється у навчальному закладі з коштів, що спрямовані на оплату праці (п.20 контракту).

Згідно з п.1, 2.1 Наказу Міністерства освіти і науки України від 19 лютого 2016 року ,,Про реорганізацію Буковинського державного фінансово-економічного університету БДФУ реорганізовано шляхом приєднання до Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, який є правонаступником всього майна, прав і обовязків реорганізованого БДФУ.

Отже, виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі має бути здійснена саме Чернівецьким національним університетом ім. Ю.Федьковича як правонаступником БДФУ.

Крім того, представник Чернівецького національного університету в судовому засіданні в суді першої інстанції визнав позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з Міністерства освіти і науки України та відмови у задоволенні позову до Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову до цього Міністерства та стягнення середнього заробітку в розмірі 87075 грн з вказаногоуніверситету.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За правилами п.1 ч.1 ст.5 Закону України ,,Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 4 Закону України ,,Про судовий збір (в редакції, чинній на момент подання до суду позову) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви складала 870 грн 75 коп (87075 х 1% : 100% = 870,75).

Отже, з Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 870 грн 75 коп.

Керуючись ст.ст. 88, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 2 серпня 2017 року в частині стягнення з Міністрства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 87075 грн та відмови у задоволенні позову до Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича про стягнення цих коштів скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду відмовити.

Позовну вимогу ОСОБА_1 до Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича на користь ОСОБА_1середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 2 червня 2016 року по 13 грудня 2016 року в розмірі 87075 грн.

Стягнути з Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича 870 грн 75 коп судового збору в дохід держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: