Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є. у.№ 336/6746/16 Головуючий у 1 інстанції Щаслива О.В.
№ провадження 22ц/778/2818/17 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого Воробйової І.А.

суддів Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Запорізької області, суддів Бондаря М.С., Дашковської А.В., Подліянової Г.С. про повернення незаконно стягнутих грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до апеляційного суду Запорізької області, суддів Бондаря М.С., Дашковської А.В., Подліянової Г.С. про повернення незаконно стягнутих грошових коштів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись зухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції ,апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3, суд керувався п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, відповідно до якого суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

З висновком суду слід погодитися, оскільки у заявленому до суду позові позивач фактично посилався на протиправність дій суду при розгляді справи .

Між тим, Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом( ст.ст. 126, 129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України рішення суду і відповідно дії або бездіяльність судів( суддів) з питань здійснення правосуддя (пов"язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватися у чинному в даний час апеляційному та касаційному порядку до суду вищої інстанції, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів, і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів(суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду (судді) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6,41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді(суду), пов"язаних у даному випадку із розглядом справи в порядку кримінального судочинства, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007року № 8 „Про незалежність судової влади", відповідно до яких виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновку суду про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 не спростовують, норми цивільного процесуального законодавства при вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження у справі застосовані судом правильно.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: