Справа № 682/1965/17
Провадження № 2-о/682/62/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Дризік І.В..,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документа. В обґрунтування заяви вказував, що має намір довести польське походження та отримати карту поляка, для цього йому необхідно подати належні копії правовстановлюючих документів про те, що його батько ОСОБА_3, дід та баба польської національності. Вказує, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і документи, які посвідчують факт його народження, а також його паспорт не збереглися. Заявник звернувся до Державного архіву Хмельницької області з метою пошуку необхідних документів, однак, виявилось, що у записі акта про народження № 11 від 02.03.1939 року, складеного Вульківською (після перейменування - Волицькою) сільською радою Славутського району Кам'янець-Подільської області, які підтверджують приналежність батька до польської національності, прізвище його батька вказано не "ОСОБА_3", а "ОСОБА_3", а ім'я не "ОСОБА_3", а "ОСОБА_3". Розбіжностей у написанні дати та місця народження, відомостей про батьків - не має. Заявник також звертався із заявою до Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про внесення змін до актового запису № 11 від 02.03.1939 року про народження його батька в частині зміни в актовому записі прізвища його батька на "ОСОБА_3" та ім'я на "ОСОБА_3", однак, йому було повідомлено у формі письмового висновку від 04.11.2016 року про неможливість внести зміни в актовий запис № 11 від 02.03.1939 року про народження ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю достатніх підстав та розбіжностями у зібраних документах. Заявник просить суд встановити факт належності його батькові ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - записа акта про народження № 11 від 02.03.1939 року на ім'я ОСОБА_3 , складеного Вульківською сільською радою Славутського району Кам'янець-Подільської області.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду подав заяву, в якій просив судовий розгляд проводити у його відсутності, заяву просив задоволити. В судовому засіданні 14.08.2017 року заявник вимоги заяви підтримав покликаючись на ті обставини, які ним викладені у заяві.

Заслухавши учасників судового розгляду - свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мав батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказане підтверджується даними паспорта заявника серії НОМЕР_1, виданого 03.06.2016 року Славутським РС УДМС України в Хмельницькій області, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 20.06.1976 року, свідоцтва про смерть виданого повторно серії НОМЕР_3 від 03.02.2017 року.

Заявник з метою довести польське походження та отримати карту поляка, отримав з Хмельницького обласного державного архіву копію актового запису про народження ОСОБА_3, від 2 березня 1939 року, складеного Вульківською сільською радою Славутського району Кам'янець-Подільської області, та вважає, що він належить його батьку.

Заявник також звертався із заявою до Славутського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про внесення змін до актового запису № 11 від 02.03.1939 року про народження його батька в частині зміни в актовому записі прізвища його батька на "ОСОБА_3" та ім'я на "ОСОБА_3", однак, йому було повідомлено у формі письмового висновку від 04.11.2016 року про неможливість внести зміни в актовий запис № 11 від 02.03.1939 року про народження ОСОБА_3 в зв'язку з відсутністю достатніх підстав та розбіжностями у зібраних документах.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_3, за життя був її сватом, знайомі вони були біля 15 років, вдома його кликали «ОСОБА_3». Якось на застіллі сват розказував, що в його документах він вказаний як ОСОБА_3, хоча знає, що його прізвище та ім'я ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3, за життя був йому сватом, знайомі вони були з 1999 року, вдома його кликали «ОСОБА_3». Про те, що сват мав інше прізвище та ім'я - ОСОБА_3,- йому стало відомо кілька років тому.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про становлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно витягу із узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 19.06.2013 року Верховного суду України не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану; тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; належності до певної національності.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Відповідно до ст. 18 Закону про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Зважаючи на що, суд знаходить вимоги заяви необґрунтованими.

Окрім того, заявник при тому, що вимоги заяви викладено так, що він просить встановити факт належності його покійному батькові актового запису про народження, в мотивувальній частині вказує на факт розбіжностей у написанні імені та прізвища батька та вказує, що має місце тотожність особи за різними документами ( актового запису про народження та свідоцтва про смерть).

Керуючись ст.ст. 3, 5, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У заяві ОСОБА_2 про встановлення факту належності документу - запису акта про народження № 11 від 02.03.1939 року на імя ОСОБА_3, його покійному батькові ОСОБА_3, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Маршал І. М.