Справа № 127/1010/17 Провадження № 22-ц/772/1930/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 57 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої: Шемети Т. М.,

суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.,

за участі: секретаря судового засідання Сніжко О. А.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року, -

встановила :

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вимогою розірвати договір купівлі-продажу ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357 гривень №003-12-2016, укладений 06 .12.2016 року між ним та фізичною особою-підприємцем (далі ФОП) ОСОБА_5; стягнути з останнього на його користь 13 357 гривень сплаченої за товар суми, 5 000 гривень моральної шкоди та вирішити питання розподілу судових витрат.

Позов мотивований тим, що в грудні 2016 року ним було придбано ліжко про що з відповідачем укладено вказаний вище договір. Ліжко було доставлене до дому позивача і складене представником продавця. Потім ним було виявлено, що товарний вигляд ліжка не відповідає заявленому та містить недоліки, тому наступного дня повернув його до салону меблів звернувшись до менеджера з вимогою повернути сплачені ним кошти та розірвати договір купівлі-продажу. На що продавцем було повідомлено, що виявлені недоліки товару є заводським браком, у вимозі про розірвання договору та повернення коштів відмовлено, запропоновано очікувати усунення недоліків виробником. Однак ОСОБА_2 з цим не погодився та звернувся з позовом в суд за захистом своїх прав як споживача.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу товару №003-12-2016 від 06.12.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5. Стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2 13 357 гривень сплаченої за товар суми та 500 гривень моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2017 року в задоволенні заяви відповідача про перегляд заочного рішення відмовлено

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ФОП ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального права просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивачем не надано жодного доказу про те, що придбаний ним товар є неналежної якості чи містив істотний недолік в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», при комісійному огляді було встановлено, що ліжко якісне, запропоновано позивачеві отримати його в магазині, на що останній категорично відмовився.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_4 подану апеляційну скаргу підтримав, позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції дійшла до наступних висновків.

Задовольняючи вимоги позовної заяви в частині розірвання договору та стягнення коштів, суд першої інстанції виходив з того, що достовірно встановлено факт придбання позивачем товару ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357,00 грн., неналежної якості, в той час як зі сторони відповідача не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про протилежне, зважаючи на наявну в матеріалах справи накладну №005-12-2016 на повернення товару на ремонт, підписану представником покупця. Задовольняючи частково вимогу про відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 500 гривень, суд прийшов до висновку, що протиправними діями відповідача позивач зазнав душевних страждань, отримав важку психоемоційну травму внаслідок порушення звичного ритму життя через неможливість належним чином користуватись придбаним майном, а відтак має право на відшкодування моральної шкоди.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам матеріального права що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Законом України "Про захист прав споживачів" установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Так, по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

06.12.2016 року між ФОП ОСОБА_5 («Продавець») та ОСОБА_2 («Покупець») було укладено договір купівлі-продажу №003-12-2016 ліжка «Каміла-4», вартістю 13 357,00 грн. (з урахуванням знижки 3%), що підтверджується Договором та специфікацією до договору №003-12-2016 від 06.12.2016 року (а. с. 3-4).

Згідно акту прийому-передачі по кількості та якості меблів до договору №003-12-2016 від 06.12.2016 року 24.12.2016 року о 12 год. 50 хв. «Продавець» передав, а «Покупець» прийняв наступний товар ліжко «Каміла-4» 1800, тканина/колір виченза тула, ціна 13 770,00 грн., сума замовлення з урахуванням 3% знижки 13 357,00 грн..

При прийманні меблів покупець своїм підписом посвідчив, що претензій до комплектності та якості не має, фурнітура отримана ним повністю ( акт прийому-передачі на а.с. 5).

25.12.2016 року ОСОБА_2 звернувся до директора салону меблів, розташованого по вул. Липовецька, 6-А у м. Вінниці із письмовою заявою про розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення сплачених коштів у звязку із наявними недоліками. В графі «пошкодження (детально описати)» вказано: «неякісно виконана обшивка, затяжки, складки, не якісно виконані ламелі. Похибка в розмірах більша, ніж допустима. Товарний вигляд не відповідає заявленому. Продавець не провів огляд перед продажом, а запевнив в якості відповідно до заявленого, що не відповідає реальності». Товар повернутий в салон (а. с. 6).

Права позивача за умови придбання товару неналежної якості закріплені в ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до частини першої якої у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:

1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Позивач вимагає саме розірвати договір та повернути сплачену за товар суму грошей.

Згідно п.15 ст. 1 закону України «Про захист прав споживачів», недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем).

На підтвердження недоліку придбаного товару позивач надавроздруковані фото відображення купленого ліжка (а. с. 33-39). Однак надані ним знімки не є належним доказом підтвердження недоліків товару: з наданих позивачем знімків не вбачається в чому саме полягає дефект товару щодо стиків (а.с. 33), розміру (а.с.34), швів (а.с.35) та загалом купленого позивачем ліжка (а.с.37). Наданий позивачем в порівняння знімок дивану (а.с.36) не може братись до уваги, оскільки диван та ліжко є відмінними між собою предметами меблів та щодо них діють різні вимоги щодо якості.

Накладна № 005-12-2016 про повернення товару на ремонт також не може свідчити про недолік купленого позивачем ліжка, оскільки записи (а.с. 6), зроблені самим позивачем або з його слів, проте не підкріплені жодними належними та допустимими доказами.

Натомість відповідачем, який є виробником замовленого товару надано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, в додатку до якого значиться ліжко Камила-4, який підтверджує відповідність цього виробу ГОСТ 19917-93 «Мебель для сидения и лежания. Общие технические условия» (а.с.53 56), фанера, використана у виробі, відповідає вимогам ГОСТ 3916.1-96 п.п. 3.2.1; 3.2.2.; 4.1. (сертифікат відповідності на а.с. 57, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на а.с.58-60.).

Після доставки ліжка виробнику останнім було складено комісійний акт, який містить висновок, що зовнішній вигляд виробу, який зображений на фото споживача, могло спричинити неправильне складання ліжка в магазині, а зазначені в супровідному документі претензії з боку споживача є необґрунтованими (а.с. 61).

04.01.2017 року виробником товару ліжко було повернуто в магазин, а споживачеві запропоновано його забрати, що ним не заперечується, однак він не був згоден на таку умову (а.с. 25).

Слід зазначити, що право вимагати розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми споживач, згідно положень ч.2 ст. 8 закону України «Про захист прав споживачів», має у випадку виявлення істотного недоліку проданого товару. Визначення поняття істотного недоліку дано в п. 20 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає, що істотним слід вважати такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

В справі що розглядається доказів наявності в придбаному товарі недоліків, а тим паче істотних недоліків в розумінні положень закону України «Про захист прав споживачів», - немає, окрім тверджень позивача, доказів збирання ліжка представником продавця, як про те стверджує позивач, також немає: така умова в договорі купівлі-продажу товару відсутня та не підтверджена будь-якими іншими доказами.

ОСОБА_2 категорично наполягає виключно на розірванні договору та поверненні коштів, однак з огляду на те, що в ході розгляду справи не здобуто доказів наявності будь-якого недоліку товару, а тим паче істотного недоліку, така вимога задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2017 скасувати та ухвалити нове:

У задоволені позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору, стягнення коштів та моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча підпис ОСОБА_6

Судді: підпис ОСОБА_7

підпис ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета