Справа № 755/8187/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Наумовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заявe Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову, заінтересовані особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс Банк»,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2009 року у цивільній справі за позовом АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. А саме просить про скасування арешту із ? частини квартири АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також про скасування арешту із автомобіля марки «Mitsubishi», модель Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2

Мотивуючи тим, що під час розгляду цивільної справи № 2-2919/1-09 було постановлено судом ухвалу про накладання арешту на вказане майно. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2009 року, задоволено позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АКБ «Правекс Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 4768131,16 грн., судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн.

Квартира на яку накладено арешт ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва № 2-2919/1-09 від 18.09.2009 року перебуває у іпотеці ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».

Про наявність даного арешту ТОВ «Кей-Колект» дізналося 19.05.2017 року при зверненні до нотаріуса з метою задоволення свого права вимоги за рахунок предмета потоки.

Заявник вважає, що наявність арешту порушує права ТОВ «Кей-Колект» як іпотекодержателя нерухомого майна, адже створює перешкоди у зверненні стягнення на предмет іпотеки, що змушує його звернутись із данною заявою до суду.

У судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги та пояснила, що 10.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого кредитор наддав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти, які позичальник зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договром, повернути.

У забезпечення належного виконання зобов»язання ОСОБА_1 за вказаним кредитним договром, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 було укладено 10.09.2008 року договір іпотеки, за умовами якого іпотекодержателю була передана квартира АДРЕСА_1.

Представник ТОВ «Кей-Колект» стверджує, що набув право вимоги за вказаним кредитним договром на підставі договру факторингу № 1 від 12.12.2011 року укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект». В той же час ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" не заперечує, що воно не є особою, яка приймала участь у цивільній справі, в рамках якої накладався арешт на майно в порядку забезпечення позову, який (арешт) на даний час воно намагається скасувати. Проте, враховуючи, що на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договром від 10.09.2008 року накладено арешт, що порушує його права як іпотекодержателя, представник заявника просить про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2009 року у цивільній справі № 2-2919/1-09.

Представник ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ТОВ «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову, про що надав письмові пояснення. Зокрема зазначив, що арешт про скасування якого просить ТОВ «Кей-Колект», було застосовано для забезпечення позову АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у цивільній справі за № 2-2919/1-09. Право вимоги АКБ «Правекс Банк» не передавало ТОВ«Кей-Колект». Договір факторингу № 1 від 12.12.2011 року укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» за іншим кредитним договром та договором іпотеки, які до даної справи не мають жодного відношення. А відтак вжав, що ТОВ «Кей-Колект» є неналежною стороною і не має права вимоги у даній справі. Більше того, ухвалами Дніпролвського районного суду м. Києва від 24.02.2015 року, 23.10.2015 року та 30.06.2015 року було відмовлено ТОВ«Кей-Колект» у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». З огляду на означене, просив відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Представник ПАТ КБ «Правекс Банк» у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Відповідно до ч.5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу у відсутність не з'явившихся осіб.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.09.2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 411-040/08-Ф, за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти, які позичальник зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договром, повернути.

У забезпечення належного виконання зобов»язання ОСОБА_2 за вказаним кредитним договром, між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 було укладено 11.09.2008 року договір поруки № 411-010/08Ф.

У зв»язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним договором № 411-040/08-Ф від 05.09.2008 року, у нього утворилась заборгованість, що змусило у вересні 2009 року АКБ «Правекс Банк» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. (а.с. 1-8).

З метою забезпечення позову АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2009 року у цивільній справі №2-2919/1-09 задоволено частково заяву представника позивача про забезпечення позову та накладено арешт на майно відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме: на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, та на автомобіль марки «Mitsubishi», модель Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 (а.с. 39)

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від від 14.12.2009 року задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь АКБ «Правекс Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 4 768 131,16 грн., судовий збір у сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. (а.с. 66).

Крім того, 10.09.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 за умовами якого кредитор надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти, які позичальник зобов»язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договром, повернути.

У забезпечення належного виконання зобов»язання ОСОБА_1 за вказаним договором про надання споживчого кредиту, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 було укладено 10.09.2008 року договір іпотеки, за умовами якого іпотекодержателю була передана квартира АДРЕСА_1. (а.с. 92-96).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2010 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, грошові кошти за договором про надання споживчого кредиту в сумі 160 963,98 доларів США, що за курсом НБУ станом 02.09.2010 року становить в сумі 1 269 378,03 грн. та судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 606,67 грн. з кожного (а.с. 145-148).

12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1 відповідно до умов якого банком відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 та договором іпотеки укладеними 10 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (а.с. 105-106).

Таким чином, будь-яких даних про те, що в справі № 2-2919/1-09 в рамках якої накладався арешт на майно в порядку забезпечення позову, про скасування якого просить заявник, приймали участь ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ» чи АКІБ "УкрСиббанк", - немає. Дана обставина також не заперечується і сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу , якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Змістовний аналіз положень ст.155 ЦПК України, яка регламентує процедуру скасування заходів забезпечення позову, свідчить про те, що із відповідною заявою може звернутися виключно особа, яка приймала участь у конкретній справі, в рамках якої таке забезпечення і було застосовано.

Аналогічну позицію висловив і ВССУ в постанові №5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", згідно п.9 якої заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і/або про зняття з нього арешту.

У рішенні суду про визнання права власності на майно і/або про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються (пункт 8 частини першої статті 214 ЦПК).

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів щодо об'єкта нерухомого майна № 87515321 від 19.05.2017 року ТОВ «Кей-Колект» є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 (а.с. 107-109).

Таким чином, накладений арешт ухвалою суду, зачіпає права та інтереси іпотекодержателя, тому він має правові підстави для звернення до суду із позовом про захист власних інтересів на предмет іпотеки. Проте, враховуючи, що ТОВ «Кей-Колект» не є особою, яка приймала участь у цивільній справі, в рамках якої накладався арешт на майно в порядку забезпечення позову, який на даний час воно намагається скасувати, із питанням про скасування заходів забезпечення позову слід звертатися до суду не із заявою впорядку ст.155 ЦПК України , а із позовною заявою в порядку позовного провадження про зняття арешту із заставленого майна, а тому у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Також, суд першої інстанції не може здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції на предмет її законності та обгрунтованості, на чому також наполягає ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ".

Керуючись ст.ст. 154-155, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суд,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.09.2009 року у цивільній справі за позовом АКБ «Правекс Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: