Справа № 140/2856/16-ц Провадження № 22-ц/772/1455/2017Головуючий в суді першої інстанції Алєксєєнко В. М.
Категорія 24Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» (далі - ТОВ «Вінницягаз Збут») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за природний газ.

Позовні вимоги обґрунтувало тим, що відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Вінницягаз Збут» на підставі ліцензії на постачання природного газу надає фізичним особам - споживачам житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за місцем їх проживання. Правовідносини між позивачем та відповідачем оформлювались шляхом видачі розрахункової книжки і відкриттям особового рахунку № НОМЕР_1.

Зазначало, що ТОВ «Вінницягаз Збут» надає ОСОБА_2 послуги з постачання природного газу на об'єкт споживання, який знаходиться за адресою: Вінницька область, АДРЕСА_1. Відповідач, в свою чергу, їх приймає та проводить оплату однак не в повному обсязі. Відповідач по справі не звертався до позивача із заявами про припинення газопостачання, а фактично ними користується, чим визнає наявність правовідносин, а відтак взаємних прав і обов'язків, що з них випливають.

Згідно з фінансовим станом споживача, у якому відображено інформацію про обсяги споживання ОСОБА_2 природного газу та розрахунки за нього, починаючи з 2013 року він мав заборгованість за послуги з газопостачання. Споживач має пільгу з оплати за спожитий природний газ в розмірі 75 %. Проте, оплата за спожитий природний газ на протязі 2013 - 2016 років практично взагалі відповідачем не здійснювалась, внаслідок чого заборгованість постійно збільшувалась.

Позивач також зазначає, що до 01.07.2016 року постачання природного газу на території Вінницької області здійснювалось публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз». Відповідно до виписки з особового рахунку споживача станом на 01.12.2015 року відповідач мав заборгованість за послуги з постачання природного газу на показник лічильника «5000 куб. м» в розмірі 3238,94 грн.

22.12.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ по справі № 140/3030/15-ц, яким стягнуто на користь ПАТ «Вінницягаз» з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 3238,94 грн. Ухвалою Немирівського районного суду від 11.02.2016 року за заявою відповідача скасовано судовий наказ від 22.12.2015 року по справі № 140/3030/15-ц.

Відповідно до договору доручення №24/1510462/Р.050 від 03.08.2015 pоку, укладеного між ТОВ «Вінницягаз Збут» та ПАТ «Вінницягаз» до товариства перейшло право на проведення діяльності щодо збору грошових коштів зі споживачів природного газу - боржників ПАТ «Вінницягаз».

Таким чином, після укладання зазначеного договору до ТОВ «Вінницягаз Збут» перейшло право на стягнення заборгованості за спожитий природний газ, яка існувала у споживача перед ПАТ «Вінницягаз» та була стягнута в наказному провадженні відповідно до виданого судового наказу від 22.12.2015 року.

Крім того, позивач зазначає те, що 20.02.2014 року споживач ОСОБА_2. відмовлявся від зняття газового лічильника для проведення повірки, про що представниками ПАТ «Вінницягаз» складено відповідний акт.

20.03.2014 року газопостачання в будинку № 26 по вул. Целіша, в м. Немирів, належного ОСОБА_2 відключено, в зв'язку з заборгованістю за спожитий природний газ в розмірі 1815,76 грн. (акт № 896 від 20.03.2014 pоку).

01.12.2014 року газовий лічильник, що встановлений у ОСОБА_2, знято на чергову повірку. Замість знятого лічильника встановлено лічильник з обмінного фонду ПАТ «Вінницягаз» з показником 2139 куб. м, про що свідчить акт № 1758 від 01.12.2014 року.

06.01.2015 року представниками ПАТ «Вінницягаз» в результаті проведення перевірки раніше відключених газових приладів виявлено самовільне відновлення газопостачання за адресою м. Немирів, вул Целіша, 26 та зафіксовано показник лічильника, встановленого у споживача з обмінного фонду 2733 куб. м.

Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, ТОВ «Вінницягаз Збут» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 9 436,71 грн.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 9 436,71 грн. та судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та направити позовну заяву на додатковий розгляд до суду першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду з огляду на нижченаведене.

У справі встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 надавалися послуги з постачання природного газу на об'єкт споживання, який знаходиться за адресою: Вінницька область АДРЕСА_1.

20.03.2014 року газопостачання в будинку № 26 по вул. Целіша в м. Немирів належного ОСОБА_2 відключено в зв'язку з заборгованістю за спожитий природний газ в розмірі 1815,76 грн. (акт №896 від 20.03.2014 року) (а.с. 31).

01.12.2014 року газовий лічильник, що встановлений у ОСОБА_2, знято на чергову перевірку. Замість знятого лічильника встановлено лічильник з обмінного фонду ПАТ «Вінницягаз» з показником 02139 куб. м, про що свідчить акт № 1758 від 01.12.2014 року (а.с.32).

06.01.2015 року представниками ПАТ «Вінницягаз» в результаті проведення перевірки раніше відключених газових приладів виявлено самовільне відновлення газопостачання за адресою м. Немирів, вул Целіша, 26 та зафіксовано показник лічильника, встановленого у споживача з обмінного фонду 2733 куб. м. (а.с. 32).

Відповідно до договору доручення № 24/1510462/Р.050 від 03.08.2015 року, укладеного між ТОВ «Вінницягаз Збут» та ПАТ «Вінницягаз», до товариства перейшло право на проведення діяльності щодо збору грошових коштів зі споживачів природного газу - боржників ПАТ «Вінницягаз» (а.с.7-8). 25.12.2015 року між ПАТ «Вінницягаз» та ТОВ «Вінницягаз Збут» укладено додаткову угоду № 2 до договору доручення № 24/1510462/З.050 від 03.08.2015 року, якою сторони домовились продовжити строк дії договору доручення до 31.12.2017 року (а.с.36).

22.12.2015 року Немирівським районним судом Вінницької області було видано судовий наказ по справі № 140/3030/15-ц, яким стягнуто на користь ПАТ «Вінницягаз» з відповідача заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 3238,94 грн.. Ухвалою Немирівського районного суду від 11.02.2016 року за заявою відповідача скасовано судовий наказ від 22.12.2015 року по справі № 140/3030/15-ц (а.с. 5).

У справі також установлено, що станом на день подачі позовної заяви ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованість відповідача за послуги з газопостачання складає 9436,71 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с. 6).

Задовольняючи позов, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що відповідачем внаслідок самовільного відновлення газопостачання було отримано та використано надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9436,71 грн., яка підлягає стягненню із відповідача як споживача послуг.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру заборгованості, судова колегія вважає безпідставними, адже позивачем доведено відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України факт самовільного відновлення газопостачання відповідачем та використання природного газу, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка становить згідно наданого позивачем розрахунку станом на грудень 2016 року 9436,71 грн., що підтверджується актом від 06.01.2015 року та випискою з особового рахунку (а.с. 5, 33), При цьому, судова колегія звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування вказаної суми боргу, не спростовано зазначений позивачем у позові показник лічильника відповідача.

Посилання ОСОБА_2 на те, що ним не укладався договір про надання послуг з газопостачання не є підставою для скасування рішення суду, адже зі справи видно, що відповідач не заперечує факт отримання послуг з постачання природного газу та даний факт підтверджується матеріалами справи. Крім цього, факт відсутності договору про надання таких послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, які він отримував.

Помилковими є також твердження ОСОБА_2 про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки зі справи видно, що позовна давність позивачем не пропущена, окрім цього, вона переривалася, адже позивач звертався раніше із заявою про видачу судового наказу, яка була задоволена та Немирівським районним судом було видано судовий наказ, який пізніше був судом скасований.

Отже, ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку передбаченому розділом II ЦПК України перериває перебіг строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14, яка враховується апеляційним судом відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про порушення, на його думку, судом першої інстанції при вирішенні справи норм процесуального права судова колегія не вважає такими, що дають підстави для скасування чи зміни рішення суду, адже справа судом першої інстанції вирішена правильно, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Ураховуючи викладене, судова колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 22.03.2017 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом.

Головуючий А. Ю. Зайцев