Дата документу 14.08.2017
Справа № 2-2618/09
Провадження № 4-с/334/61/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Запоріжжі справу за скаргою на дії державного виконавця Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

10 березня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2, -

В скарзі зазначено, що на виконанні у Запорізькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області знаходилось виконавче провадження ВП № 50747226 щодо виконання виконавчого листа, виданого 05.11.2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-2618 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківське відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором 2306436 грн. 32 коп., державного мита 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

02.03.2017 року банком було отримано постанову Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ВП № 50747226 про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.06.2016 року, яка винесена на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої підставою для повернення виконавчого документу зазначено: «згідно до порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів ст. 1. У цьому Порядку терміни вживаються у таких значеннях: арештоване майно рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, вилученого з обігу згідно із законом або обмежено обороноздатного, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення яке підлягає примусовій реалізації».

Вказана постанова державного виконавця винесена необґрунтовано та не відповідає вимогам чинного законодавства, що призвело до порушення ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016р.), тобто, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

В постанові про повернення старший державний виконавець Шокот Г.А. посилається на ст. 1 «Порядку реалізації арештованого майна», щодо неможливості звернення стягнення на земельну ділянку, що суперечить розясненням Міністерства юстиції України від 20.01.2016 року та 03.03.2016 року, які були доведенні усім державним виконавцям, в яких чітко прописано, як саме проводиться реалізація земельних ділянок.

Згідно ст. 31 Закону України Про виконавче провадження (який діяв на момент винесення постанови про повернення від 29.04.2016р.) «…копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 Закону України Про виконавче провадження, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.»

Однак, вищевказану постанову державним виконавцем було направлено на адресу стягувача лише 23.02.2017 року, вважають, що вказані дії призвели до порушення прав та законних інтересів банку, з огляду на наступне.

У звязку зі змінами, що відбулися в чинному законодавстві, а саме: з 05.10.2016 року набрав чинності новий Закон України «Про виконавче провадження» (надалі Закон), у відповідності до якого «стягувач до заяви про примусове виконання рішення обовязково повинен додавати квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи» (п. 2 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження).

Таким чином до 05.10.2016 року стягувач був позбавлений права повторно предявити виконавчий документ на виконання до ВДВС, без сплати ним авансового внеску.

08.12.2016 року представник банку ознайомлювався з матеріалами виконавчого провадження ВП № 50747226, яке перебувало на виконанні у старшого державного виконавця Шокота Г.А., при чому в процесі ознайомлення від державного виконавця було отримано запит щодо місця реєстрації боржника для передачі його до сектору адресно-довідкової роботи, а також обговорювався виїзд разом з державним виконавцем за місцем знаходження майна боржника для складання опису та арешту майна. Таким чином станом на 08.12.2016 року виконавчий документ ще знаходився на виконанні у ВДВС.

Із вказаним рішення державного виконавця ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» не погоджується, та просить суд визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати постанову про повернення виконавчого провадження від 27.06.2016 року.

В судовому засіданні була присутня представник АТ«Ощадбанк» за довіреністю ОСОБА_3В, яка підтримала скаргу в повному обсязі, просила суд її задовольнити.

Державний виконавець Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, заяв або заперечень на скаргу не подавав.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судове засідання також не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи скарги, суд приходить до висновку, що скарга на дії державного виконавця Публічного акціонерного товариства «Державнийощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

У відповідності до п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа, дізналася або повинна дізнатися про порушення її права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Державний ощадний банк України» отримав виконавчий лист 05.11.2009 року на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2009 року, винесеного по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» заборгованості в сумі 2306436,32 грн., а також держмито у розмірі 1700,00 грн. і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

07.04.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо вищевказаного боржника серії ВП № 50747226.

У відповідності до листа ВДВС від 03.03.2017р. за №2949/4, за результатами перевірки, було встановлено, що оригінал виконавчого листа було знайдено в матеріалах виконавчого провадження, яке перебувало в архіві як закінчене виконавче провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто, підставою для повернення виконавчого документа стягувачеві державний виконавець зазначає п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження. Вказана норма Закону передбачає порядок виплати стягнутих грошових сум, а тому не може бути підставою для повернення виконавчого провадження стягувачу у звязку із відсутністю у боржника майна. Таким чином, суд робить висновок, що державним виконавцем не в повному обсязі були проведені виконавчі дії що до виявлення майна та доходів боржника, що є порушенням п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Постанова про повернення виконавчого провадження є неправомірною. Строк на звернення не пропущено.

Також суд зазначає, що АТ «Ощадбанк» є державним банком, а невиконання рішення суду порушують права та законні інтереси Держави.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 383, 385, 386, 387 ЦПК України, ст.4,5,11,18,47,68-70,82,83 Закону України « Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу на дії державного виконавця Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк», особа, дії якої оскаржуються: старший державний виконавець Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 27.06.2016 року та поновити виконавче провадження ВП № 50747226 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі № 2-2618 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державнийощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» заборгованості в сумі 2 306 436, 32 грн., а також держмита у розмірі 1700,00 грн. і 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня винесення ухвали.

Суддя: Добрєв М. В.