набрала чинності "___"_________20____р. Справа № 665/851/17
Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:
головуючої судді - Пилипенко І.О.,
при секретарі - Ткаченко Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 жовтня 2014 року він позичив ОСОБА_2 6000 грн., які відповідач зобовязався повернути до 12 жовтня 2014 року, що підтверджується письмовою розпискою. В обумовлену дату повернення позики, відповідач позику не повернув та ухиляється від повернення грошових коштів до теперішнього часу.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до письмової розписки від 08.10.2014 року ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 6000 грн. до 12.10.2014 року.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Поняття позикових відносин і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови її отримання позичальником в борг із зобов'язанням повернення та дату отримання коштів.
За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 у визначений договором строк позику в повному обсязі ОСОБА_1 не повернув та взяті на себе зобовязання за договором позики не виконав, тому на користь позивача з відповідача, тобто з боржника, підлягає стягненню борг, з урахуванням трьох процентів річних (ч. 2 ст. 625 ЦК України) та інфляційних втрат (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з підстав зазначених вище.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн.
На підставі ст.ст. 202, 640, 1046, 1047 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212- 215, 224-233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Чаплинським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Чаплинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ І.О. Пилипенко