233 № 233/380/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2017 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого сторонами 05 липня 1986 року, провадження у якій відкрите ухвалою судді від 28 лютого 2017 року, 23 грудня 2016 року проведено попереднє судове засідання.

Від відповідачки 13 березня 2017 року до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, в якій одночасно заявлено клопотання про надання сторонам у справі строку для примирення терміном три місяці (а.с. 21). Належно повідомлена про дату, час та місце наступного судового засідання відповідач до суду не з*явилася, пояснень щодо заявленого клопотання, доводів у його обґрунтування суду не надала.

Також, 31 березня 2017 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1, в якій позивач просив розглянути справу за його відсутності та вказав, що наполягає на розірванні шлюбу, вважає, що примирення подружжя неможливе, оскільки протягом шести років він підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, з якою в них народилася дитина, При цьому, зазначив, що майнові питання, які бажає врегулювати відповідачка, вона не позбавлена можливості вирішити в окремому порядку (а.с. 25).

Проаналізувавши заявлене відповідачкою клопотання, з*ясувавши позицію позивача, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до роз*яснень, викладених у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім*ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з*ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи та надання сторонам строку на примирення.

Відповідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідачем ОСОБА_2, в наданій до суду заяві про надання строку для примирення подружжя, не наведено жодних підстав, які б свідчили про можливість налагодження шлюбно-сімейних відносин з позивачем ОСОБА_1 за умови створення позивачем протягом останніх шести років іншої сім*ї, в якій він з іншою жінкою виховує малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої він являється (а.с.8). Тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, причини подання позову про розірвання шлюбу відповідачкою не спростовані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_2М, про надання сторонам у справі строку для примирення подружжя терміном три місяці задоволенню не підлягає, так як судом не встановлено до цього підстав.

Керуючись ст.ст. 191, 201, 293 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. 111 СК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення подружжя терміном три місяці у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя :