Справа № 265/4870/17
Провадження № 2/265/1370/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 серпня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення індексації заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ПАТ «БМФ «Азовстальбуд», в якому просить стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по 03 липня 2017 року в сумі 16919,16 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з 13 червня 2005 року по 16 січня 2017 року працював у підрозділу СУ-2 ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» бетонником 5 розряду. У порушення ст. 115 КЗпП відповідач нерегулярно та не у повному обсязі сплачував заробітну плату, а з серпня 2015 року безпідставно припинив виплату індексації заробітної плати, яка за своєю структурою є додатковою заробітною платою. На вимоги виплатити заборговану заробітну плату відповідач відмовляє, посилаючись на відсутність коштів. Посилаючись на вимоги діючого законодавства, просить стягнути індексацію заробітної плати в сумі 16919, 16 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи, або розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, та дійшов наступних висновків.

Конституцією, як основним законом України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у ст. 43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Згідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком.

Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з трудової книжки позивача та наказу про припинення трудового договору № 14-п від 16 січня 2017 року, ОСОБА_1 16 січня 2017 року був звільнений з Публічного акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Азовстальбуд" СУ-2, де до звільнення працював на посаді бетонщика 5 розряду. Підстава звільнення- п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з переведенням на іншу роботу.

Як вбачається з доданих до позову розрахункових листів ОСОБА_1, заробітна плата останньому виплачувалась не у повному обсязі, а з вересня 2015 року не нараховується індексація заробітної плати.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про оплату праці", заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Тобто індексація є складовою частиною заробітної плати, є додатковою заробітною платою і у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком, як передбачено ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

У відповідності з положеннями ч. 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, враховуючи положення вказаних вище вимог законів України, рішення Конституційного суду України, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на індексацію його заробтіної плати та вважає що її невиплата є порушенням права позивача на мирне володіння майном, гарантованого ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року N 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Як зазначено у ст.2 вказаного Закону, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, до таких доходів відноситься оплата праці (грошове забезпечення).

Аналогічне визначення містить Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою КМУ від 17.03.2003 р. №1078 (в редакції до 24.12.2015 року), відповідно до п.4 якого, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Згідно п.5 вказаного Порядку, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації (в редакції до 24.12.2015 р.).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 р. по день подання позову .

Так, при виплаті заробітної плати індексується прибуток в межах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно Законів України «Про державний бюджет України» на відповідні роки.

Згідно Законів України «Про державний бюджет України» (на відповідні роки), прожитковий мінімум для працездатних осіб складав у 2015 році - з 01 січня 2015 року - 1218 гривень, з 01 вересня 2015 року - 1378 гривень, у 2016 році - з 01 травня 2016 року - 1450 гривень, з 01 грудня 2016 року - 1600 гривень.

Як вже було зазначено, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, для визначення суми індексації прибуток, що підлягає індексації, слід помножити на величину приросту індексу споживчих цін та поділити на 100 відсотків.

Так, у 2015 році за показниками величини приросту індексу споживчих цін: в у вересні - 74,9, жовтні - 74,9, листопаді - 74,9, грудні - 74,9 і прожиткового мінімуму для працездатних осіб - з 01 вересня 2015 року - 1378 гривень, позивачу належить до виплати: за вересень - 1032,12 гривень, жовтень - 1032,12 гривень, листопад - 1032,12 гривень, грудень - 1032,12 гривень; у 2016 році за показниками величини приросту індексу споживчих цін: у січні -77,5, лютому - 77,5, березні - 77,5, квітні - 77,5, травні - 77,5, червні - 87,8, липні - 87,8, серпні - 87,8 , вересні - 87,8, жовтні - 87,8, листопаді - 87,8, грудні - 95,5 і прожиткового мінімуму для працездатних осіб - з 01 січня 2016 року - 1378 гривень, з 01 травня 2016 року - 1450 гривень, з 01 грудня 2016 року - 1600 гривень.

З урахуванням наведених показників позивачем ОСОБА_1 було надано суду розрахунок індексації заробітної плати, відповідно до якого йому належить до виплати: за вересень-грудень 2015 року - по 1032,12 гривень, за січень - квітень 2016 року - по 1067,95 гривень, за червень -листопад 2016 року - по 1273,10 гривень, грудень 2016 року - 880,28 гривень, а всього 16919,16 гривень.

Відповідачем ПАТ «БМФ «Азовстальбуд» на виконання ухвали суду також було надано довідку про розмір невиплаченої індексації по заробітній платі ОСОБА_1, який з вересня 2015 року по грудень 2016 року складає 13925, 68 гривень.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем була надана саме довідка про розмір індексації, а не її розрахунок як зазначалось в ухвалі суду про витребування доказів. Так, в даній довідці не зазначені ані вихідні дані, ані розшифровка механізму розрахунку, що позбавляє суд можливості перевірити дані, зазначені в цій довідці.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», необхідно розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, - суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

З огляду на викладене, суд критично ставиться до наданої відповідачем довідки про розмір невиплаченої позивачу індексації заробітної плати, оскільки вона не має нормативного підґрунтя та по суті не є розрахунком, тому за своїм змістом не спростовує розрахунку, наданого позивачем.

Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, індексацію заробітної плати в розмірі 16919,16 гривень, при цьому з урахуванням приписів абз. 5 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», без урахування податків та обов'язкових платежів.

Представник відповідача до суду не прибув, будь-яких заяв не надав, не побажавши таким чином реалізувати своє процесуальне справо на спростування доводів позову. Суд також звертає увагу на те, що ухвала суду в частині витребування доказів відповідачем була виконана неналежним чином.

Відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підставі ст. ст.47, 115 КЗпП України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення індексації заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 індексацію заробітної плати за період з вересня 2015 року по 03 липня 2017 року в сумі 16919 (шістнадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) гривень 16 копійок без урахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» () на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.Г. Мельник