Справа № 661/2192/17
№ провадження 2/647/632/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.09.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області складі:
головуючого-судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд
В липні 2017 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 02.02.2017 року вона є власницею квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є колишнім власником вищевказаної квартири, ОСОБА_3 також в ньому зареєстрована, як член сімї останнього. Останні зобовязалися у строк до 02.03.2017 року знятись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, але до теперішнього часу цього не зробили. Їх реєстрація в даній квартирі, перешкоджає ОСОБА_1 в повній мірі розпоряджатися своїм майном. У звязку з чим, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2.
Позивач в судове засідання не зявилася, заявою від 28.08.2017 року підтримала свої позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала та просила суд розглянути справу за її відсутності.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину своєї неявки не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.02.2017 року (а.с.4-7) та відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.02.2017 року (а.с.8), є власницею квартири АДРЕСА_3.
В зазначеній квартирі, як вбачається із довідки про склад сімї №04-06/6812 від 19.07.2017 року Новокаховської міської ради, за адресою АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).
Відповідно до довідок відділу реєстрації Новокаховської міської ради Херсонської області №04-03/3618 та №04-03/3619 від 14.08.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.12.2004 року по теперішній час, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 була зареєстрована за вищевказаною адресою з 19.08.2005 року до 02.06.2017 року (а.с.26-27).
Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способів захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК України. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.
В статті 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний нею спосіб.
У звязку з тим, що відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником квартири АДРЕСА_3, не проживає за даною адресою, із переходом права власності на квартиру, припинилося і право користування нею, суд вважає можливим відповідно до вимог ст.391 ЦК України та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Враховуючи, що член сімї колишнього власника ОСОБА_3 вже 02.06.2017 року була знята з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_4, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_4.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.О.Корсаненкова