БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/187/17 провадження № 2/361/979/17
У Х В А Л А

«07» вересня 2017 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарі - Харченко Т.В.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Аптека матері і дитини», третя особа: Броварська міська рада Київської області, про стягнення заробітної плати,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває наголошена вище цивільна справа.

Під час розгляду справи встановлено, що постановою господарського суду Київської області від 29 серпня 2017 року в справі № 911/1883/17 визнано банкрутом комунальне підприємство «Аптека матері і дитини». Відкрито ліквідаційну процедуру й призначено ліквідатором комунального підприємства «Аптека матері і дитини» арбітражного керуючого ОСОБА_2. Припинено повноваження засновників, власників (власника) майна комунального підприємства «Аптека матері і дитини». Прийнято рішення до завершення процедури ліквідації ліквідатору забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тому числі статей 41 49, й за результатами роботи по ліквідації підприємства банкрута надати в суд обґрунтований звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс банкрута.

У судовому засіданні представник третьої особи Броварської міської ради Київської області ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки заявлені позовні вимоги після визнання боржника банкрутом не можуть розглядатися у порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти закриття провадження у справі.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

За змістом статей 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника. Господарським судам підвідомчі, зокрема,: - справи про банкрутство; - справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; - справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ (далі Закон № 2343-ХІІ) банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; боржник - юридична особа - субєкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобовязаннями, які виникли у фізичної особи у звязку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобовязання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом; - грошове зобовязання - зобовязання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Згідно із частиною четвертою статті 10 Закону № 2343-ХІІ суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 2343-ХІІ передбачено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, при цьому у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

Керуючись статтями 205, 210 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Закрити провадження в цивільній справі № 361/187/17 за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Аптека матері і дитини», третя особа: Броварська міська рада Київської області, про стягнення заробітної плати.

Розяснити ОСОБА_1 право на предявлення вимог до боржника-банкрута комунального підприємства «Аптека матері і дитини» про стягнення заробітної плати у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин