Справа № 452/2187/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"23" серпня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Кунцік О.С.

з участю секретаря Янушевич І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду із даними позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що 01.06.2002 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАГС Ужгородського МУЮ Закарпатської області за актовим записом № 229 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1).

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя не склалося, вони люди різного характеру, у них протилежні погляди на життя, через що між ними почали виникати сварки, скандали. З 2013 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують. Вважає, що сім'я розпалася і зберегти її неможливо.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, просить його задовольнити. Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 просить залишити проживати з нею. Крім того, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 01.06.2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2, у відділі РАГС Ужгородського МУЮ Закарпатської області, за актовим записом №229.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого, передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати ; формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивачка не бажає їх поновляти, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе та шлюб існує формально, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, яка заперечувала щодо примирення та наполягала на розірванні шлюбу.

За таких обставин, з врахуванням зібраних доказів, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, обставини життя подружжя, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити проживати з позивачкою.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за її клопотанням залишити прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 109 - 112 Сімейного Кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого в АДРЕСА_1, зареєстрований 01.06.2002 року відділом РАГС Ужгородського МУЮ Закарпатської області за актовим записом № 229 (свідоцтво про шлюб НОМЕР_3).

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити прізвище «ОСОБА_1».

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Львівської області через Самбірський міськрайонний суд Львівської області.

Суддя