Справа №265/6000/16-ц
Провадження №2/265/182/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про зміну договору найму житлового приміщення,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Житлово - комунальне підприємство «Азовжилкомплекс», орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 08 квітня 1977 року на підставі рішення Маріупольської міської ради йому було видано ордер №135 серії КО на жиле приміщення на право зайняття квартири № 135, розташованої в будинку № 79 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Донецької області. Вказана квартира загальною площею 57,40 кв.м., житловою 37,10 кв.м. складається з трьох кімнат. Він є основним квартиронаймачем і займає кімнату площею 9,40 кв.м., а відповідачі із сином - дві кімнати розміром 17,30 кв.м. і 10,40 кв.м. На даний час між ним склалися неприязні відносини, тому він має намір змінити умови договору найму житлового приміщення. З 2006 року він серйозно захворів і переніс дві операції, а в 2017 році у нього почалося загострення захворювань, внаслідок яких йому важко вночі ходити до санітарного вузла з дальньої кімнати, якою він користується. Це займає багато часу і спричиняє йому фізичний біль. В квартирі є одна ізольована кімната площею 10,40 кв.м., тому при укладенні з ним окремого договору на цю кімнату вони з відповідачами зможуть вирішити свої неприязні відносини.

Просив суд змінити договір найму жилого приміщення квартири № 135, розташованої в будинку № 79 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Донецької області, виділивши йому в користування кімнату площею 10,40 кв.м., а відповідачам - кімнати площею 17,30 кв.м. і 9,40 кв., в загальному користуванні залишити кухню, коридор, санітарний вузол, вбудовану шафу та стягнути з відповідачів на його користь судовий збір сплачений ним на користь держави та понесені витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснивши суду, що спірна квартира була виділена особисто йому. На даний час в квартирі проживає він та його син із сімєю. Вже протягом тривалого часу він займає в квартирі неізольовану кімнату, а в двох інших кімнатах проживає син, невістка та онук. Вони проживають окремими сімями, мають різні бюджети та окремо сплачують комунальні платежі. На даний час в ізольованою кімнатою, площею 10,40 кв.м., яку він просить виділити йому в користування, займає його онук. Однак через погіршення його стану здоровя і необхідність часто користуватися санітарним вузлом просить виділити йому в користування саме цю кімнату, так як вона розташована ближче до санітарного вузла.

Представник позивача ОСОБА_5 пояснив суду, що в спірній квартирі проживає позивач та відповідачі. Через різницю у віці та різні ритми життя між ними виникли неприязні відносини. В звязку з тим, що у позивача виникли труднощі із життєдіяльністю, просить виділити йому в користування ізольовану кімнату, яка розташована ближче до санітарного вузла.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 особисто та діюча в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, пояснивши суду, що порядок користування квартирою № 135, розташованою в будинку № 79 по вулиці Олімпійській в місті Маріуполі Донецької області між ними та позивачем існує вже багато років і є усталеним. Договір найму житлового приміщення спірної квартири, позивачем з ними укладався особисто та добровільно. Вже протягом декількох років позивач займає в квартирі кімнату розміром 9,40 кв.м., а вони із сином дві кімнати розміром 17,30 кв.м. і 10,40 кв.м. До цього часу встановлений порядок користування квартирою позивача повністю влаштовував. Однак останнім часом він штучно створює їм несприятливі умови для проживання, вчиняє сварки, конфлікти, мали місце випадки недопущення їх до квартири. Просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог також із огляду на те, що ними у кімнатах якими вони користуються зроблений ремонт, кімната про яку просить позивач об лаштована для їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є школярем. В кімнаті ж якою користується наразі позивач безлад та у разі задоволення позову будуть суттєво порушені права їх неповнолітнього сина.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6, діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності підтримав доводи відповідачів, заперечуючи проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Житлово комунального підприємства «Азовжилкомплекс» на розгляд справи до суду не зявився, про час та місце її розгляду повідомлений в установленому законом порядку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору органу опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації, ОСОБА_7 вважала, що з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, який займає ізольовану кімнату, позивачеві слід залишити в користуванні кімнату, в якій він на даний час проживає. Однак вирішення справи покладала на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові докази по справі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

За змістом ст.63 ЖК УРСР предметом договору найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

08 квітня 1977 року позивачеві ОСОБА_1 було видано ордер № 135 серії КО на жиле приміщення на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Ордер виданий на підставі рішення виконкому міської ради від 06 квітня 1977 року № 70/1.

Згідно технічної документації вказана квартира складається з 3-х кімнат, площею 17,3 кв.м., 9,4 кв.м. та 10,4 кв.м., яка є ізольованою, кухні площею -7,7 кв.м. вбиральні -1,1 кв.м., ванної кімнати площею - 2,1 кв.м., коридору - 5,5 кв.м. та вбудованої шафи 0.2 кв.м. Загальна площа квартири складає 57,40 кв.м., житлова 37,10 кв.м.

05 квітня 2006 року між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 було укладено договір піднайму жилого приміщення кімнати для користування в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.28).

На момент звернення до суду в спірній квартирі зареєстровані 4 чоловіка: а саме: власник особового рахунку - ОСОБА_1, його син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4 (а.с.4).

Відповідно до ст.103 ЖК УРСР договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

У відповідності до ст.104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до розяснення, викладеного в абз. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено, що проживаючи в спірній квартирі протягом тривалого часу між сторонами склався усталений порядок користування нею, при якому позивач ОСОБА_1 проживає в кімнаті розміром 9,40 кв.м., а відповідачі із неповнолітнім сином займають дві кімнати розміром 17,30 кв.м. і 10,40 кв.м. Відповідачі не порушують право позивача на житло, тобто не перешкоджають йому користуватися квартирою, нежилими приміщеннями, як то вбиральня, ванна кімната, кухня тощо. Вказані обставини не заперечувались сторонами.

Витрати по оплаті житлово-комунальних послуг сторони несуть кожен окремо відповідно до займаних кімнат, відповідачі в кімнатах де проживають зробили ремонт, підтримають чистоту та порядок, а в кімнаті розміром 9,40 кв.м., де проживає позивач тривалий час ремонту не було, не прибрано, безлад, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 13 лютого 2017 року, складеним комісією ОСББ «Олімп -279» та фотокартками доданими до нього (а.с.17-18).

Водночас встановлено, що між сторонами, як зареєстрованими мешканцями та користувачами квартири існують конфлікти на побутовому рівні, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Врахувавши наведені вище обставини, аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про те, що оскільки порядок користування спірною квартирою визначено сторонами самостійно, зокрема, позивач займає кімнату розміром 9,40 кв.м., а відповідачі із неповнолітнім сином займають дві кімнати розміром 17,30 кв.м. та 10,40 кв.м. і такий порядок користування між ними сформований, є усталеним протягом тривалого часу та не порушує права сторін на житло, а спір між сторонами фактично виник на ґрунті побутових конфліктних відносин, тому в задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Посилання ж позивача на те, що за станом здоровя йому важко вночі ходити до санітарного вузла з кімнати, якою він користується, не можуть бути підставою для зміни встановленого порядку користування спірною квартирою, оскільки не ґрунтуються на законі. Крім того, суд вважає такі твердження позивача є необґрунтованими, враховуючи технічні характеристики квартири та відсутність з боку відповідачів будь-яких перешкод у користуванні позивачем санвузлом у будь яку годину протягом доби.

В звязку з відмовою в задоволенні позовної заяви не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача витрати понесені ним по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

На підставі ст.ст.61,63,103,104 ЖК УРСР, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

В ИР І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну договору найму житлового приміщення, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Житлово - комунальне підприємство «Азовжилкомплекс», орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ____________________ І.М.Міхєєва