Справа № 2-698/2010
У Х В А Л А

05.09.2017 року Центрально-М іський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Сидорак В.В.

при секретарі Манелюк А.Є.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті ОСОБА_1, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», первісний стягувач 1 Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль», первісний стягувач 2 - Публічне акціонерне товариство «комерційний «Комерційний індустріальний банк», боржник ОСОБА_3, про заміну стягувача;

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2010 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

24 липня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» (далі - ПАТ «ОСОБА_2 Аваль») та Публічним акціонерним товариством «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_4» укладено Договір відступлення права вимоги №114/43, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/3466/33577/73 від 25.06.2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_4».

24 липня 2017 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ОСОБА_4» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі ТОВ «Українська факторингова компанія») укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/3466/33577/73 від 25.06.2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Відповідно до ст.1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Стаття 378 ЦПК України допускає зміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої встановлено - у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони у зобовязанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов'язків, що особисто не пов'язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні, оскільки відповідно до вимог ст. ст. 512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов'язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК України, питання, пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Частиною 5 ст. 124 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 зазначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Частина 1 ст.14 ЦПК України закріпила «Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Зважаючи на викладене звернення з заявою про заміну стягувача це не лише обовязковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

Разом з цим слід зауважити, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа N 6-122цс13) чітко зазначено наступне - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Зазначена позиція також чітко викладена і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року за результатами розгляду скарги на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 15.10.2013 року (справа № 6-46843св13, Головуючий Гвоздик П.О.).

Отже, в даному випадку, станом на теперішній час ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому провадженні, оскільки змінився кредитор у зобовязанні, та, саме до нового кредитора ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшли всі права та обовязки первісного кредитора, в тому числі право бути стороною виконавчого провадження - стягувачем згідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В звязку з усім вищезазначеним, просять суд винести ухвалу, якою замінити стягувача з виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривий Рог Дніпропетровської област від 10 березня 2010 року по справі № 2-698/2010 р (2-3237/2009 р), відносно ОСОБА_3, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», у зв'язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» прав Кредитора, відповідно до Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК від 24.07.2017 року.

У судове засідання представник заявника та представники первісних стягувачів не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Боржник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви, правом участі у судовому засіданні не скористався. У відповідності до вимог ч.2 ст. 378 ЦПК України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно ч 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіривши письмові матеріали, долучені до заяви, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 378 ЦПК України, суд в разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони заміняє сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 378 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія про заміну стягувача - задовольнити.

Замінити стягувача з виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривий Рог Дніпропетровської област від 10 березня 2010 року по справі № 2-698/2010 р (2-3237/2009 р), відносно ОСОБА_3, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», у зв'язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» прав Кредитора, відповідно до Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК від 24.07.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В.Сидорак