Справа № 344/9968/17
Провадження № 22-ц/779/1447/2017
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Максюти І.О., Мелінишин Г.П.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Добра справа», ПП «Коврижних» про визнання майнових прав на об»єкт інвестування, за апеляційною скаргою представника «Житлово-будівельного кооперативу «Добра справа» на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Обслуговуючому кооперативу «ЖБК «Добра справа» в особі директора ОСОБА_2 чи будь-яким іншим особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження права власності чи передачі майнових прав (в тому числі укладення договорів пайової участі, інвестиційних договорів) на двокімнатну квартиру, пл.77 кв.м у тому числі надання даній квартирі іншого статусу, відмінного від статусу житлової квартири), розташованому на першому поверсі в обєкті незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гарбарська, 14.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, представник «ЖБК «Добра справа» подав апеляційну скаргу. Вказує, що в оскаржуваній ухвалі судом не наведено жодних причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме, чи виникнули у позивачки майнові права на квартиру. Не має жодних підстав вважати, що між позивачкою та ЖБК виник спір з приводу майнових прав на спірну квартиру чи з приводу самої квартири як майна. При цьому, шляхом забезпечення позову позивачка просила вжити заходів щодо майна, яке належить саме ОК «ЖБК «Добра справа», тобто є підстави вважати, що вжиті заходи можуть перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Позивачка ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтувала в який саме спосіб майнові права які нібито належать їй, можуть бути передані ними іншим особам.

Посилаючись на зазначені обставини, просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити заявнику у забезпеченні позову.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених в ній підстав.

Представники заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду щодо необхідності забезпечення позову.

Представник ПП «Коврижних» в судове засідання не зявився будучи належним чином повідомленим, що не перешкоджає розглядові справи в його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОК «ЖБК «Добра справа», ПП «Коврижних» про визнання майнових прав на обєкт інвестування, а саме двохкімнатну квартиру, площею 77 кв.м., що розташована на першому поверсі в незавершеному будівництвом будинку, за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Гарбарська,14

ОСОБА_1, обґрунтовуючи необхідність застосування судом заходів забезпечення позову посилалася на те, що відповідач може здійснити відчуження спірної квартири чи майнових прав на неї, або громадських приміщень на користь інших осіб, що в подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.152 ЦПК України - позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

При цьому заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів

особи та як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до положень п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд першої інстанції з урахуванням зібраних доказів по справі дійшов правильного висновку, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1, а отже є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності прийняття таких заходів, оскільки в заяві відповідно до положень ст. 151 ЦПК України зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов. Заявник зазначила, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Обраний вид забезпечення позову щодо заборони відповідачу у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження права власності чи передачі майнових прав на двокімнатну квартиру площею 77 кв.м., розташовану за адресою вул. Гарбарська, 14 в м. Івано-Франківську - відповідає позовним вимогам ОСОБА_1 про визнання за нею майнових прав на вказаний обєкт інвестування.

Встановлено, що ОК «ЖБК «ДОБРА СПРАВА» з 12.09.2014 року є власником земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0562 площею 0,082 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Гарбарській, 14 в м. Івано-Франківську, йому на праві власності належить обєкт незавершеного будівництва 27-ми квартирний (багатоповерховий) житловий будинок готовністю 57% за вказаною адресою.

Згідно декларації про початок виконання будівельних робіт від 20.03.2017 року обєктом будівництва є багатоквартирний 44 квартирний, житловий будинок за цією адресою з приміщеннями громадського призначення для обслуговування населення загальною площею 675,2 кв.м., які знаходяться на першому поверсі (а.с. 28-32) обєкт інвестування, про визнання майнових прав на який звернулася позивач ОСОБА_1 також знаходиться на першому поверсі інвестованого обєкту будівництва.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника «Житлово-будівельного кооперативу «Добра справа» відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_6