Ухвала

іменем україни

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі», ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення, виселення, вселення та стягнення суми заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі», в інтересах якого діє ОСОБА_3, на заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 20 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі» (далі - ТОВ «Трансмарі»), ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення, виселення, вселення та стягнення суми заборгованості.

У вересні 2008 року ТОВ «Трансмарі» звернулось до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про визнання недійсними договорів позики-іпотеки укладених 17 лютого 2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Трансмарі».

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 27 травня 2013 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Трансмарі», ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нежитлового приміщення, виселення, вселення і стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом ТОВ «Трансмарі» до приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання угод недійсними.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 1 липня 2013 року ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя від 27 травня 2013 року скасовано в частині закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Трансмарі», ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нежитлового приміщення, виселення, вселення та стягнення грошових коштів, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вікс» (далі - ТОВ «Вікс») відхилено та ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 травня 2013 року в частині закриття провадження за зустрічним позовом ТОВ «Трансмарі» до приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання угод недійсними залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року відмовлено у прийнятті та повернено заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ТОВ «Вікс» на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя від 27 травня 2013 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за договорами позики іпотеки з реєстраційними номерами 295, 296 від 17 лютого 2005 року, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Трансмарі» у сумі 3 131 923 грн звернено стягнення на предмет іпотеки - 16/100 часток нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 326,6 кв.м шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 16/100 частки вказаного нежитлового приміщення.

Припинено право власності ТОВ «Трансмарі» на 16/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 326,6 кв.м у будинку АДРЕСА_1.

Визнано ТОВ «Трансмарі» таким, що втратило право користування предметом іпотеки - 16/100 частками нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, зобов'язано звільнити вказане нежитлове приміщення та передати його у користування ОСОБА_1

Виселено ТОВ «Трансмарі» з 16/100 часток цього нежитлового приміщення з вселенням у вказану частку ОСОБА_1

Стягнено солідарно з ТОВ «Трансмарі» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 131 923 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 20 травня 2015 року заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2013 року у частині солідарного стягнення з ТОВ «Трансмарі» та ОСОБА_2 боргу у сумі 3 131 923 грн, визнання ТОВ «Трансмарі» таким, що втратив право користування 16/100 часток нежитлового приміщення, виселення ТОВ «Трансмарі» і вселення ОСОБА_1 скасовано з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову у позові.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми боргу задоволено частково.

Стягнено з ТОВ «Трансмарі» на користь ОСОБА_1 борг у сумі 1 131 362 грн.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу відмовлено.

У іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Трансмарі», в інтересах якого діє ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції і рішення апеляційного суду в частині задоволення позову та залишення без змін рішення суду першої інстанції, і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у позові.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Згідно з наявним в матеріалах справи статутом ТОВ «Трансмарі» від 14 квітня 2004 року ОСОБА_3 є учасником цього товариства.

Постановою Господарського суду міста Києва від 24 червня 2015 року, яка на час розгляду касаційної скарги є чинною, ТОВ «Трансмарі» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження, серед яких крім іншого: прийняття до свого відання майна боржника, забезпечення його збереження; виконання функцій з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» при поданні касаційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 324 ЦПК права на касаційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої чи апеляційної інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми ЦПК постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги. Якщо зазначені обставини буде встановлено після відкриття касаційного провадження у справі, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження у справі за такою скаргою та про її повернення особі, яка подала скаргу.

У березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ТОВ «Трансмарі» в особі засновника ОСОБА_3

Оскільки з касаційної скарги та матеріалів цивільної справи вбачається, що з 9 липня 2015 року на підставі постанови Господарського суду міста Києва від 24 червня 2015 року ТОВ «Трансмарі» перебуває в процесі припинення (ліквідації), то всі повноваження органів управління банкрутом і власників майна банкрута, отже, і ОСОБА_3 як учасника (засновника) товариства, припиняються.

У матеріалах справи та у касаційному провадженні відсутні будь-які відомості про те, що ліквідатором ТОВ «Трансмарі» на підставі належним чином посвідченої довіреності ОСОБА_3 наділено повноваженнями представляти інтереси товариства у суді.

За таких обставин касаційне провадження, відкрите ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 квітня 2016 року за даною касаційною скаргою, підлягає закриттю.

Керуючись ст. 324 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі», ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення, виселення, вселення та стягнення суми заборгованості за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмарі», в інтересах якого діє ОСОБА_3, на заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 20 травня 2015 року закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.М.Ситнік О.В.Ступак