Справа № 306/1425/17
Провадження № 2/306/611/17
Рядок статзвіту № 53
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

при секретарі Лизанец І.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

представника відповідача:

ПАТ Укртранснафта ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської дільниці ПАТ Укртранснафта філії Магістральні нафтопроводи Дружби та ПАТ Укртранснафта про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи його тим, що згідно наказу № 537 ЗА/К від 26.12.2016 року, 28.12.2016 року його було звільнено з роботи підставі п.1 ст. 36 КЗпП України (за згодою сторін), не зважаючи на те, що у період з 21.12.2016 року по 29.12.2016 року він перебував на лікарняному і подав заяву про анулювання поданої ним заяви про звільнення. Вважає згаданий наказ таким, що суперечить положенням КЗпП України і підлягає скасуванню. Також просить поновити його на на роботі на посаді командира відділення групи охорони лінійної частини служби безпеки та стягнути на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі середньомісячної заробітної плати, починаючи з дня звільнення і до дня винесення судом рішення по справі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому позивач пояснив, що згадану заяву про звільнення написав під тиском з боку адміністрації і того ж дня намагався подати заяву про відкликання заяви про звільнення, однак внаслідок перешкод з боку адміністрації подати таку не зміг.

Представник відповідача - ПАТ Укртранснафта у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, пояснив, що позивача було звільнено на підставі його заяви у звязку з досягненням взаємної згоди про припинення трудового договору за угодою сторін. Зазначив, що зміни та доповнення до угоди можуть мати місце лише при взаємній згоді про це роботодавця і працівника. Зокрема вказав, що 29.12.2016 року на адресу філії Магістральні нафтопроводи Дружба надійшла, а 30.12.2016 року зареєстрована у журналі вхідної кореспонденції заява позивача про анулювання з його боку домовленості про звільнення. Однак строк звільнення, а саме 28.12.2016 року було визначено за згодою сторін. У відповідності до вимог КЗпП України відповідачем були проведені всі виплати, належні позивачу на момент звільнення. Вважає, що вимоги трудового законодавства при звільненні позивача відповідачем дотримані і правові підстави для скасування наказу про звільнення відстуні.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що зустрічались з позивачем за межами роботи, і на уточнююче запитання ОСОБА_1 підтвердили, що бачили його письмову заяву про анулювання заяви на звільнення, яку, як пояснив позивач, має намір подати до адміністрації підприємства. Однак чи подав таку позивач, свідкам невідомо.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 - фахівець з документального забезпечення Закарпатської дільниці ПАТ Укртранснафта філії Магістральні нафтопроводи Дружба пояснила, що спеціаліст з кадрової роботи у штаті Закарпатської дільниці відсутній і питання, повязані із звільненням та прийняттям на роботу відносяться до компетенції юридичної особи - ПАТ Укртранснафта, м. Львів. Із заявою про анулювання звільнення за згодою сторін позивач до неї не звертався.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає зважаючи на наступне.

Відповідно до заяви про звільнення за угодою сторін від 26.12.2016 року, у звязку з досягненням відповідачем та позивачем взаємної згоди (домовленості) про припинення з ОСОБА_1 трудового договору за угодою сторін, відповідач погоджується на звільнення позивача 28.12.2016 року з виплатою йому одноразової вихідної допомоги у розмірі двох посадових окладів. Зміни та доповнення до даної угоди (анулювання домовленості про припинення трудового договору, зміна дати звільнення та інше) можуть мати місце лише при взаємній згоді (домовленості) про це роботодавця (відповідача) і працівника (позивача) (а.с. 73).

На підставі наказу № 537 ЗА/К від 26.12.2016 року, з яким ознайомлено позивача та відповідно до трудової книжки, 28.12.2016 року ОСОБА_1 було звільнено з посади командира відділення групи охорони лінійної частини служби безпеки Закарпатської дільниці ПАТ Укртранснафта, філії Магістральні нафтопроводи Дружба за угодою сторін згідно п.1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 14, 66).

28.12.2016 року позивачу направлено повідомлення про необхідність отримання ним трудової книжки (а.с. 67).

Відповідно до копії журналу обліку трудових книжок за № 2, ОСОБА_1 надіслано належну йому трудову книжку (а.с. 69-72).

26.12.2016 року позивачем рекомендованим листом повідомленням надіслано на адресу відповідача заяву про анулювання звільнення за згодою сторін (а.с. 21).

За правилами п. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема - угода сторін.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 розяснено, що в разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (угода сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може відбутися лише тоді, коли власник або уповноважений ним орган і працівник дійшли взаємної згоди.

Припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КзпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, але пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу.

Посилання позивача як на обставину незаконності звільнення його з роботи у період перебування на лікарняному і подання заяви про звільнення за угодою сторін не грунтується на трудовому законодавстві, оскільки таке звільнення працівника за згаданих обставин чинним законодавством не заборонене.

За правовим висновком ВСУ у справі № 6-1269цс16, розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України (угода сторін), судам необхідно зясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору у момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін.

За встановлених у справі обставин, посилання позивача на те, що заяву про звільнення ним написано під тиском чи погрозами не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому правові підстави для визнання згаданої заяви як такої, що подана без його волевиявлення відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 31, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, п. 1 ст. 36 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець