Справа № 462/2708/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, суд

в с т а н о в и в:

Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_2 30031,08 грн. в рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування та судового збору. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.05.2014 року о 20.25 год. ОСОБА_2, на перехресті вулиць Левандівська-Шевченка у м.Львові, керував мотоциклом «Хонда» в стані алкогольного спяніння та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним мотоцикла до повної зупинки або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.9а, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху. На час ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому власник автомобіля «Ауді» звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП з метою отримання відшкодування. Розмір завданих власнику автомобіля «Ауді» збитків становить 30031,08 грн., які особисто винуватцем ДТП не відшкодовані. На підставі п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату потерпілій особі в розмірі 30031,08 грн., а тому отримало право зворотної вимоги на таку суму до відповідача.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності №6/2-25/34 від 20.12.2016 року /а.с.24/ в поданій заяві просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив, крім цього, представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.05.2014 року о 20.25 год. ОСОБА_2, на перехресті вулиць Левандівська-Шевченка у м.Львові, керував мотоциклом «Хонда» в стані алкогольного спяніння та при виявленні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним мотоцикла до повної зупинки або безпечного для інших учасників обїзду перешкоди, що призвело до зіткнення з автомобілем «Ауді», номерний знак НОМЕР_1, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.9а, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху /а.с.7-8/.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 25.12.2014 року /а.с.7-8/, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та справу провадженням закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована.

Згідно п.35.1 ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 МТСБУ) заяву по страхове відшкодування.

Таким чином, власник автомобіля марки «Ауді» через довірену особу ОСОБА_4 24.03.2015 року звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП, оскільки відповідальність водія мотоцикла «Хонда» не була застрахована.

Відповідно до висновку №65 від 18.03.2015 року, виконаного незалежною судовою авто товарознавчою експертизою ТОВ Фірма «Експертиза», вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження у ДТП, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 18.03.2015 року, в цінах станом на час проведення дослідження, без врахування ПДВ становить 30031,08 грн. /а.с.10-19/.

Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Відповідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Із матеріалів справи, а саме платіжного доручення №2313 від 06.05.2015 року вбачається, що МТСБУ виплатило представнику власника автомобіля «Ауді» - ОСОБА_4 30031,08 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП /а.с.22/.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки») при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст.38 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

Як видно з матеріалів справи, спірні правовідносини мають ознаки регресу.

Згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п.п.38.2.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, за наведених обставин, позивач, виплативши страхове відшкодування потерпілій особі, отримав право зворотної вимоги до відповідача.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні ДТП, заподіяна шкода потерпілій особі власнику автомобіля «Ауді» ним не відшкодована, за відсутності у відповідача на час ДТП чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 30031,08 грн., а також те, що відповідач на час розгляду справи сплачену позивачем суму коштів не відшкодував, суд вважає, що позов є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтакпідлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1600 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.1/.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.1191 ЦК України, ст.38 Закону України«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,суд

в и р і ш и в:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 30031 /тридцять тисяч тридцять одну/ гривню 08 копійок витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України - 1600 /одну тисячу шістсот/ гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський