Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2017 Справа №607/9023/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання відмови від прийняття спадщини недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2, за участю третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання недійсною її заяви від 26.09.2012 року, поданої до Тернопільської районної державної нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 02.04.2012 року, посилаючись на те, що заяву про відмову від спадщини вона подала внаслідок помилки, хоча дійсно вона мала намір прийняти спадщину після смерті чоловіка та фактично прийняла її вступивши в управління майном. Однак на даний час вона не може документально оформити прийняття нею спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про одруження серії VIII_УР №591556 ОСОБА_3 та Петрик ( до шлюбу Крива) ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 1967 року. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2. ОСОБА_3 помер 02 квітня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №136948. Згідно заяви складеної 26.09.2012 року та посвідченої секретарем Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_1 відмовляється від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 02.04.2012 року. Дана заява була подана до Тернопільської районної державної нотаріальної контори та міститься в матеріалах спадкової справи №532/2012 заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 02.04.2012 року. Як зазначає позивач, через тяжкий психологічний і пригнічений моральний стан у звязку з втратою свого чоловіка, вона помилково склала заяву про відмову від прийняття спадщини та підписала дану заяву, не розуміючи її правового значення.

Згідно з ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» № 9 від 06.11.2009 року, відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Не є помилкою щодо якості речі неможливість її використання або виникнення труднощів у її використанні, що сталося після виконання хоча б однією зі сторін зобов'язань, які виникли з правочину, і не пов'язане з поведінкою іншої сторони правочину. Не має правового значення помилка щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-202цс15, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Суд вважає, що відмовляючись від прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, позивачка помилялася щодо природи вчинюваного нею правочину та своїх прав на спадщину. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, суд вважає обґрунтованими у звязку з чим позов підлягає до задоволення шляхом .

Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 26 вересня 2012 року про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 02.04.2012 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_5