Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області та Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області неодноразово порушувало його права, внаслідок чого постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року, дії відповідача було визнано протиправними та зобов'язано Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області вчинити певні дії. Постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 квітня 2016 року залишена без змін.

Позивач вказував, що протиправними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягала в тому, що він, будучи інвалідом та тимчасовим переселенцем, протиправними діями відповідача був позбавлений гарантованих йому державою матеріальних благ, не отримав вчасно грошові кошти, внаслідок чого переніс психологічні та фізичні страждання, які виявилися в приниженні людської гідності, постійних переживаннях, недостатності коштів на своєчасне лікування та забезпечення своєї життєдіяльності (купівля харчів, одягу тощо).

Посилаючись на вищевказане, позивач просив суд стягнути 28 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03 липня 2017 року, позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області та Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.

У решті позовних вимоги відмовлено.

У касаційній скарзі Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що своїми неправомірними діями щодо припинення соціальних виплат за період з 01 лютого 2016 року по 28 березня 2016 року, відповідач спричинив позивачу моральну шкоду, яка полягає в порушенні його прав та душевних стражданнях.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами було неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Управлінню соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області та Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко