Справа № 303/728/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г., Куштан Б.П.,

при секретарі: Чучка Н.В.,

за участі сторін та представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, мотивуючи її позицією, викладеною в позовній заяві.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом вірно встановлено - 14.08.2007 року ОСОБА_8 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЗК №039444, який посвідчує право власності на земельну, яка знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Кооперативна, 4а, площею 0,0600 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку було видано на підставі рішення виконкому Мукачівської міської ради №161 від 24.07.1997 року та цільове призначення земельної ділянки було для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

15 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено Договір купівлі-продажу згідно якого ОСОБА_3 продала ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0600 га, що знаходиться у місті Мукачево по вул. Кооперативній, 4а, Закарпатської області, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

07.07.2008 року ОСОБА_6 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №447887, який посвідчує право власності на земельну, яка знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул.Кооперативна, 4а, площею 0,0600 га. Державний акт на право власності на земельну ділянку було видано на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 серпня 2007 року за №2388.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Частиною 1 ст.215 ЦК України встановлено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України, є підставою для визнання правочину недійсним.

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно приписів ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог встановлених у ч.2, 3 ст.321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; примусове відчуження обєктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 353 цього Кодексу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач та її представник у судовому засіданні не довели належними і допустимими доказами, що при укладенні договору купівлі-продажу земельної ділянки між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 15.08.2007 року за №2388, яка знаходиться за адресою: м.Мукачево, вул. Кооперативна, 4а площею 0,0600га. було допущено порушення вимог закону, у тому числі ст. 203 ЦК України та якимось чином порушені права позивача.

У відповідності до вимог ч.1 та ч.2 ст.319 ЦК України власник майна вправі вільно, на свій розсуд користуватися і розпоряджатися належним йому майном то власник ОСОБА_3 була вправі укладати щодо неї будь-які договори, у тому числі про відчудження.

Крім того, суд першої інстанції вірно встановив, що позивач не була учасником правовідносин, які виникли між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а саме вона не була стороною у договорі купівлі-продажу земельної ділянки. Наявність самих лише боргових зобовязань між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Також, допущена помилка в написанні імені ОСОБА_8 (вірним є - ОСОБА_3) у Державному акті на право власності на земельну ділянку ЗК №039444 не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Не може бути порушеним охоронюване законом право власника земельної ділянки ОСОБА_6 на своє майно, а визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки суперечило б вимогам ч.3 ст.321 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді