Номер справи 220/27/17
Номер провадження 2-з/220/9/17
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2017 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М., розглянув заяву забезпечення позову у справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

№ 1 Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області,

№ 2 Великоновосілківської Державної нотаріальної контори Донецької області,

№ ОСОБА_2,

№ 4 ОСОБА_3,

треті особи:

№1 ОСОБА_4,

№ 2 ОСОБА_5,

№3 Відділ реєстрації Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області,

№ 4 Курахівська державна Нотаріальна контора Донецької області,

№ 5 Великоновосілківська районна державна адміністрація Донецької області,

Про:

1. Визнання незаконною нотаріальної дії, вчиненої секретарем Андріївської сільської ради ОСОБА_6 з посвідчення підпису ОСОБА_7 на заяві від 03 жовтня 2001 року про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_8, померлої 13 травня 1995 року на користь ОСОБА_9;

2. визнання незаконною нотаріальної дії, вчиненої державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори 03 жовтня 2001 року щодо видачі ОСОБА_9 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10 на земельну частку в КСП «Перемога» Великоновосілківського району, розміром 6,7 в умовних кадастрових гектарах;

3.визнання недійсним розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації Донецької області № 510 від 22 грудня 2005 року «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) колишнього КСП «Перемога»» в частині виділення в натурі (на місцевості) ОСОБА_9 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,270 га та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку»;

4. визнання недійсним державного акта Серії ЯБ №471438 на право власності на земельну ділянку, кадастровий №:02:001:0058, площею 4,270 га, що знаходиться за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с/рада Андріївська, виданий на імя ОСОБА_9;

5. визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані 24 листопада 2015 року державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори Островерховою ОСОБА_11 ОСОБА_12 та ОСОБА_3 на право спадкування по 1/2 частці земельної ділянки, кадастровий № :02:001:0058, площею 4,270 га, що знаходиться за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с/рада Андріївська (зареєстровані в реєстрі №993 і №995);

6. скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно земельну ділянку кадастровий №:02:001:0058, площею 4,069 га, що знаходиться за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с/рада Андріївська, шляхом виключення інформації (відомостей щодо власників нерухомого майна ОСОБА_13 та ОСОБА_3.

Суть справи:

ОСОБА_14 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий №:02:001:0058, площею 4,270 га, що знаходиться за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, с/рада Андріївська, і належить ОСОБА_13 та ОСОБА_3.

Заяву мотивовано тим, що існує реальна загроза відчуження вказаної земельної ділянки, зокрема шляхом міни чи передання у заставу, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, однак документів, що вказують на таку загрозу надати не може, оскільки такі докази можуть виникнути лише в майбутньому, по факту відчуження спірного майна.

Заявник також вказує на недобросовісну поведінку відповідачів ОСОБА_13 та ОСОБА_3, які за наявності заборони на успадкування, встановленої ухвалою суду від 01 квітня 2016 року у справі №220/606/16-ц в порядку спадкування набули право власності на інше майно - домоволодіння по вул. Молодіжній, 9, с. Шевченко, Великоновосілківського району, Донецької області.

Розглянувши матеріали справи, надану заявником заяву, суд прийшов до наступного висновку:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частина друга вказаної статті покладає на заявника обовязок в заяві про забезпечення позову зазначати:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст.151ЦПК України).

У відповідності до ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову може застосовуватись як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Застосування заходів до забезпечення позову можливе у разі заявлення вимог майнового характеру, умовою яких є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається зі змісту позову, ОСОБА_1 заявлено шість вимог немайнового характеру. В жодній з них не йде мова про виникнення у заявника майнових прав на спірну земельну ділянку.

Від-так, заявлений позивачем спосіб забезпечення не торкається вимог щодо яких буде прийнято судове рішення.

Тому заяву про забезпечення позову заявником подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

Згідно із ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заяву про забезпечення позову належить повернути, як таку, що подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 292 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою про забезпечення позову до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

суддя Г.М.Яненко