АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4082/17 Номер провадження 22-ц/786/2373/17Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дряниці Ю.В.

секретар: Філоненко О.В.

за участю представника відповідача -Дубовика В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України про визнання дій незаконними.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що позивач звернувся до голови Полтавської обласної організації Профспілки працівників освіти і науки України із заявою від 02.03.2017 року, в якiй, з урахуванням компетенції адресата просив надати роз»яснення щодо дiяльностi профспілок, фактично просив надати наявну в адресата інформацію та здійснити певні дії та просив розглянути звернення за його, чи його представника (представників) присутності.

Вказує, що Голова обласної профспілки перенаправив документ до Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України, а 06 квітня 2017 року він отримав лист голови Полтавського міського комітету Профспілки Яковенка В.М., де фактично не було надано відповіді на поставлені у зверненні питання. Вважає, що звернення позивача по суті не розглянуто, належної відповіді не надано, через що вимушений звернутися до суду з позовом.

З урахування наведеного прохав: визнати дії Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_3 від 02.03.2017 року незаконними; зобов'язати Полтавську міську організацію Профспілки працівників освіти і науки України розглянути звернення ОСОБА_3 від 02.03.2017 року у присутності ОСОБА_3 та/або його представника; зобов'язати Полтавську міську організацію Профспілки працівників освіти і науки України розглянути звернення ОСОБА_3 по суті, а саме надати відповіді на такі запитання: чи мали право члени профспілки обирати профком і чи відповідає порядок і спосіб виборів профкому профспілкової організації КЗ «ПДЗОВ «Супутник» ст.ст. 14,37 ЗУ «Про профспілки і гарантії їх діяльності» і п.26.1 і 47.3 Статуту Профспілки працівників освіти і науки України? Чи відповідає діяльність виборного органу (профкому) профспілкової організації КЗ «ПЗДОВ «Супутник» ч.1 ст.43 КЗП України, ст.37 ЗУ «Про професійні спілки і гарантії їх діяльності», п.26.1, 47.3, 44 Статуту Профспілки працівників освіти і науки України? Чи був повноважним від 29.10.2014 року до 01.09.2015 року профком профспілкової організації КЗ «ПЗДОВ «Супутник» згідно з нормами ч.1 ст.43 КЗП України, ст.37 ЗУ «Про професійні спілки і гарантії їх діяльності», п.26.1, 47.3, 44 Статуту Профспілки працівників освіти і науки України? Чи є законним рішення виборного органу (профкому) профспілкової організації КЗ «ПЗДОВ «Супутник» від 29.10.2014 року до 01.09.2015 року згідно з ч.1 ст.43 КЗП України? Судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України про визнання дій незаконними, відмовлено. Судові витрати віднесено на користь держави.

З цим рішенням не погодився ОСОБА_3, який, посилаючись на порушення норм матеріального права, недоведеність обставин, які мають значення для справи, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_3

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що судом не було взято до уваги, що лист ОСОБА_3 є зверненням та має бути розглянутий згідно вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Вважає, що у позивача наявні усі передбачені законом права на звернення, зокрема, і до керівника Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України, з питаннями щодо законодавчої основи їхньої діяльності, відповідно до їх статуту. Зауважує що ОСОБА_3 було використано забезпечені можливості для впливу на поліпшення роботи організації незалежно від форми власності, запропоновано можливі шляхи уникнення порушень в статутній діяльності.

Окрім того, вказує, що оскаржуване рішення ґрунтується на припущеннях, оскільки факт належності чи неналежності ОСОБА_3 до Профспілки працівників освіти і науки України у суді не досліджувався.

На думку апелянта, суд не розглянув позов по суті - порушення невід'ємного конституційного права позивача на звернення, а лише вирішував питання наявності/відсутності у ОСОБА_3 права на звернення і на інформацію.

Також, апелянт вказує на порушення місцевим судом ряду процесуальних норм закону.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав її відхилити. а рішення районного суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення представникавідповідача, дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 02.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до голови Полтавської обласної організації Профспілки працівників освіти і науки України з листом від 02.03.2017 року, який був направлений для розгляду за належністю до Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України 30.03.2017 року (а.с.3-4).

У зазначеному листі позивач вказував, що до нього як до громадського діяча звернулися ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - звільнені з роботи сторожі КЗ «Позаміський дитячий заклад оздоровлення і відпочинку «Супутник», які були членами профспілки, та за твердженнями яких у закладі було створено незаконний профком, який дав незаконну згоду на їхнє звільнення.

Листом від 29.03.2017 року за вих. №10 голова Полтавського міського комітету Профспілки В. Яковенко надав відповідь на лист ОСОБА_3 від 02.03.2017 року, згідно поставлених у ньому питань, а також повідомив, що порушені в листі питання розглядалися судами різних інстанцій, якими порушень у діях профспілкового комітету первинної організації профспілки КЗ «ПДЗОВ «Супутник» не встановлено (а.с.4 на звороті, а.с.55).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що поставлені ОСОБА_3 в листі від 02.03.2017 року питання не стосуються реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав, свобод і законних інтересів особисто позивача, тобто відсутнє право на інформацію в розумінні ч.1 ст.5 ЗУ «Про інформацію».

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Частинами першою і другою статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Як убачається зі ст.3 ЗУ «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

При цьому, Пропозицією (зауваженням) є - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Окрім того, зі змісту ч.1 ст.5 ЗУ «Про звернення громадян» вбачається, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім'я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. ( ч.7 ст.5 ЗУ «Про звернення громадян»).

Звернення, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ч.1 ст.7 Закону).

Відповідно до частин 1, 3 ст.15 Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до голови Полтавської обласної організації Профспілки працівників освіти і науки України з листом від 02.03.2017 року, в якому вказував, що до нього як до громадського діяча звернулися ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - звільнені з роботи сторожі КЗ «Позаміський дитячий заклад оздоровлення і відпочинку «Супутник», які були членами профспілки, та за твердженнями яких у закладі було створено незаконний профком, який дав незаконну згоду на їхнє звільнення.

В подальшому, листом від 29.03.2017 року за вих. №10, головою Полтавського міського комітету Профспілки В. Яковенко була надано відповідь на лист ОСОБА_3 від 02.03.2017 року згідно поставлених у ньому питань, а також повідомлено, що порушені в листі позивача питання розглядалися судами різних інстанцій, якими порушень у діях профспілкового комітету первинної організації профспілки КЗ «ПДЗОВ «Супутник» не встановлено (а.с.4 на звороті, а.с.55).

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що місцевим судом установлено, що ОСОБА_3 не є членом Профспілки працівників освіти на науки України, до листа від 02.03.2017 року щодо надання інформації позивачем не долучено довіреностей на представництво інтересів звільнених ОСОБА_6 і ОСОБА_7, порушені в листі питання не стосуються реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав, свобод і законних інтересів особисто ОСОБА_3 та не відповідають вимогам ст.3 ЗУ «Про звернення громадян», колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Також, лист від 02.03.2017 року не містить відомостей, які підтверджують порушення відповідачем законних прав та інтересів особисто ОСОБА_3

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, лист ОСОБА_3 було перенаправлено до Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України 07.03.2017 року (а.с.4) та 29.03.2017 року (а.с.4, зворот) ними було надано відповідь позивачу. З урахуванням наведеного, відповідачем вказаний лист було розглянуто в межах визначеного законом місячного терміну та надано належну відповідь.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що лист ОСОБА_3 є зверненням та має бути розглянутий згідно вимог ЗУ «Про звернення громадян», оскільки у позивача наявні усі передбачені законом права на звернення, зокрема, і до керівника Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України, з питаннями щодо законодавчої основи їхньої діяльності, відповідно до їх статуту, є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

Твердження стосовно того, що факт належності чи неналежності ОСОБА_3 до Профспілки працівників освіти і науки України у суді не досліджувався, є безпідставним, оскільки в поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях на позовну заяву Полтавської міської організації Профспілки працівників освіти і науки України, було вказано, що позивач ніколи не був членом Профспілки працівників освіти і науки України, що стороною позивача не спростовано.

Посилання апелянта на порушення місцевим судом окремих процесуальних норм, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, згідно положень ч.2 ст.308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових засобів доказування, не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 липня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ Ю.В. Дряниця

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун