АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Левенця Б.Б.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», поданою через представника ОСОБА_1, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ОСОБА_3 про припинення поруки,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», в якому просила визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки № 0703/0408/71-068-Р-1 від 12.01.2010 року, укладеного між AT «Дельта Банк», нею та ОСОБА_3 припиненою посилаючись на те, що банк звернувшись у серпні 2015 року з позовною заявою до Комунарського районного суду м. Запоріжжя про звернення стягнення на предмет іпотеки включив у розмір заборгованості всю суму кредиту, тим самим змінивши строк виконання основного зобов`язання. Оскільки кредитор змінив на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання і в передбачений ч. 4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк не пред'явив належної вимоги до неї, вважає поруку припиненою.

Справа № 757/61980/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/6371/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Бортницька В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2017 року позов задоволено. Припинено поруку ОСОБА_2 на підставі договору поруки № 0703/0408/71-068-Р-1, укладеного 12.01.2010 року між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «Сведбанк» в забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_3 за кредитним договором № 0703/0408/71-068 від 16.04.2008 року між ПАТ «Сведбанк»» та ОСОБА_3, право вимоги за якими на підставі договору купівлі - продажу прав вимоги від 25.05.2012 року перейшло від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк».

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11.08.2017 року стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 551, 20 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що перебіг останнього шестимісячного терміну права банку на пред'явлення вимоги до поручителя відраховується від 10 числа останнього чергового несплаченого місячного платежу відповідно до умов кредитного договору. Суд не звернув уваги на те, що договором поруки строк її дії не встановлено, а вимоги, заявлені 12.12.2014 року до позичальника та до поручителя до цього часу не виконані та борг не погашено.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_7 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0703/0408/71-068.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальником, 12.01.2010 року між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 0703/0408/71-068-Р-1, за умовами якого ОСОБА_8 взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати за виконання зобов'язань ОСОБА_3 щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику за кредитним договором № 0703/0408/71-068.

Пунктом 10 договору поруки передбачено, що договір діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, серед яких і право вимоги ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що кредитор змінив строк виконання зобов`язання та протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 12.12.2014 року банк направляв позичальнику досудову вимогу із зазначенням розміру заборгованості та просив сплатити прострочену заборгованість.

Надалі банк 29.07.2015 року звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у якому вказав розмір як простроченої заборгованості, так і залишок кредитних коштів, тобто вимога стосувалася дострокового погашення всієї суми кредиту.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що звернувшись з таким позовом до боржника банк тим самим змінив строк виконання зобов`язання в односторонньому порядку, використавши своє право на дострокове стягнення залишку кредиту, передбачене як умовами кредитного договору так і ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

За умови пред`явлення банком боржнику вимог про дострокове виконання зобов`язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов`язання.

Будь - яких вимог до поручителя протягом шести місяців від зміненого строку виконання основного зобов`язання відповідач не заявляв.

Висновки суду про припинення поруки відповідають правовим висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 07.09.2016 року № 6-691 цс 16, від 06.07.2-016 року № 6-740 цс 16, від 27.01.2016 року № 6-990 цс 15.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Оскільки у договорі поруки не зазначена дата, до якої діє порука вважається, що сторони строк дії поруки не визначили.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 23. 12. 2012 року № 6-33 цс 12, який відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковим для всіх судів України.

У договорі поруки зазначено, що строком припинення поруки є повне виконання позичальником або поручителем своїх обов`язків, передбачених основним зобов`язанням.

Таким чином, у договорі поруки не встановлено строк дії поруки відповідно до ст. 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягає застосуванню ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що у договорі поруки не встановлено строк її дії не спростовують висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що порука не припинилася по всім платежам, оскільки виконання основного зобов`язання передбачено шляхом внесення щомісячних платежів, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки кредитор заявив вимогу про стягнення всієї суми заборгованості за кредитом, тим самим змінивши строк виконання основного зобов`язання і порядок його виконання, тобто одним достроковим платежем, а не погашення кредиту згідно з графіком.

Доводи апеляційної скарги про те, що заборгованість за кредитним договором не погашена не впливають на висновки суду у даній справі та позивач не позбавлений права заявляти вимоги, у тому числі і позовні, про стягнення заборгованості з боржника або виконання умов кредитного договору у інший спосіб, визначений законом.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді