Справа № 727/4837/17
Провадження № 2/727/1276/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: ОСОБА_1

за участю сторін: позивача ОСОБА_2 і в її інтересах представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в квартирі №153 по вул. героїв Майдану, 65 «А» в м. Чернівці, загальною площею 36,75 кв.м. В зазначеній квартирі також зареєстровані її колишній чоловік ОСОБА_4, та її син ОСОБА_5 Відповідач не проживає за даною адресою з 2000 року, даною квартирою не користується без поважних причин, ніяких особистих речей відповідача в даній квартирі не має, в експлуатаційних витратах по оплаті квартирної плати та комунальних платежів участі не приймає. Вказує, що місце проживання відповідача їй не відоме, оскільки після розірвання шлюбу вони перестали спілкуватися. Оскільки послуги по утриманню квартири нею сплачуються з кількості зареєстрованих осіб, вона несе зайві витрати за особу, яка не проживає в квартирі. Просить поданий нею позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2С і в її інтересах представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, в наданих суду поясненнях посилалися на обставини аналогічно викладеним в позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити та не заперечували у випадку неявки відповідача проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін та обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, наданих сторонами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 «А» в м. Чернівці, загальною площею 36,75 кв.м., крім нього також зареєстровані позивач ОСОБА_2 як колишня дружина квартиронаймача та син ОСОБА_5 (а.с.6, 48).

Згідно копії паспорта громадянина України КР №771213, позивач ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 «А» в м. Чернівці (а.с.4-5).

Згідно актів КЖРЕП №14 від 16.07.2015 року, 22.02.2016 року, 24.12.2016 року, 30.03.2017 року, 16.08.2017 року, позивач ОСОБА_2, ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4, зареєстровані за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1 «А» в м. Чернівці, проте відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за даною адресою не проживає з 2000 року по даний час (а.с.7-10, 27), позивачу місце проживання відповідача не відоме (а.с.28).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 «А» в м. Чернівці, покинув спірне житло добровільно, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.

Таким чином, судом установлено, що відповідач залишаючись зареєстрованим у спірній квартирі АДРЕСА_1 «А» в м. Чернівці, наміру проживати за місцем реєстрації та користуватися житловою площею у спірній квартирі не має; фактично не проживає з 2000 року, тобто станом на момент розгляду справи становить більше 16 років, а наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право користування, оскільки передбачає право відповідача на користування житловим приміщенням за місцем реєстрації. Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.

Тобто, рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання осіб.

Крім наведеного, судом установлено, що в квартирі АДРЕСА_1 «А» в м. Чернівці належних відповідачу ОСОБА_4 речей не має, жодних обовязків наймача не виконує, комунальні платежі оплачує позивач відповідно до квитанцій (а.с.29-47), домовленості між позивачем та відповідачем про збереження за ним права користування квартирою на час його відсутності не було та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, у відповідача ОСОБА_4 є житло, зокрема він є власником будинку №12 по вул. Котовській в с. Росошани Кельменецького району Чернівецької області, загальною площею 72,50 кв.м., житловою площею 56,00 кв.м. (а.с.26).

Згідно з ст.16 ч.1 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 відсутній за місцем своєї реєстрації понад 16 років без поважних причин, залишаючись зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1 «А» в м. Чернівці, що перешкоджає позивачу здійсненню її законних прав, зокрема: приватизувати квартиру та оформити житлову субсидію.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судприходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою №153 в будинку 65А по вулиці героїв Майдану м. Чернівці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Слободян Г.М.