Справа № 467/666/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївської області про визнання бездіяльності протиправною,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2017 року вищевказана справа передана судді Явіці І.В.

31 серпня 2017 року суддею Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіцою І.В. заявлено самовідвід з тих підстав, що суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О. розглядала справу № 467/273/17, як слідчий суддя.

Суддею Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіцою І.В. в рамках справи № 467/273/17 розглядалась заява ОСОБА_1 про відвід слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєвої І.О., в задоволенні якої було відмовлено. При цьому в ході розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід слідчого судді Догарєвої І.О., останній заявляв відвід слідчому судді Явіці І.В., який було залишено без розгляду згідно вимог КПК України.

Відповідно до п.4 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним", кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

За таких обставин, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.20, 23 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіци Ірини Василівни про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Явіца