Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2752/17 Головуючий у 1 інстанції: Капустинський М.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради про визнання права на житло, усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права на житло, усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до ордеру № 1007 від 02.04.2008 року, позивач отримав на сімю з трьох осіб - дружину ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира не приватизована та знаходиться в спільному користуванні. З ним, як наймачем вищезазначеного житла 08.07.2016 року були укладені договори «про надання послуг з центрального опалювання, постачання холодної та гарячої води та водовідведення. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.04.2014 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Після розлучення він залишився проживати в квартирі, але почалися сварки з відповідачкою, що негативно впливали на настрій сина, тому він вирішив з метою уникнення конфліктів переїхати на другу квартиру, а після того, як відповідачка знайшла собі іншого чоловіка та нарешті заспокоїлась, він у травні 2014 року вирішив повернутися до квартири, але не зміг, так як відповідачка змінила замки на вхідної двері та не бажає у добровільному порядку впустити його до квартири у якої він зареєстрований. Вважає, що відповідач спочатку створила йому неможливі умови проживання у квартирі а потім створила перешкоди шляхом не допущення до квартири.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати його відсутність в квартирі АДРЕСА_2 з кінця травня 2014 року по цей час з поважних причин та визнати за ним право на житло і вселити в зазначену квартиру та зобовязати відповідачку не чинити йому перешкод в користуванні житлом шляхом надання комплекту ключів від вхідної двері.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає таким вимогам.

Відмовляючи у позові районний суд послався на відсутність у позивача інтересу до спірної квартири, як до приміщення , необхідного йому для проживання, відсутність створення з боку відповідача перешкод у проживанні, не проживання позивача у спірній квартирі більше шести місяців.

Такий висновок суду не оснований на законі.

Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Предметом доказування у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є: - укладення договору найму жилого приміщення; відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних у судовому засіданні як свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як передбачено ст. 72 ЖК України - Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ордеру № 1007 від 02.04.2008 року, позивач отримав на сімю з трьох осіб - дружину ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира не приватизована та знаходиться в спільному користуванні (а.с.5).

З позивачем, як наймачем вищезазначеного житла 08.07.2016 року були укладені договори «про надання послуг з центрального опалювання, постачання холодної та гарячої води та водовідведення (а.с.15,16).

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.04.2014 року шлюб між сторонами було розірвано.(а.с.4)

Позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 08.08.2008 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію місця проживання в паспорті серія СА № 072351. (а.с.6 зв.) Іншого житла не має.

ОСОБА_3 сплачував за житло та комунальні послуги. Оплата послуг та квартплата проводилась шляхом відрахування з бухгалтерії ОП ЗАЕС (а.с.74).

Із пояснень свідка ОСОБА_6, даними нею в судовому засіданні 15.05.2017 року вбачається, що після того як позивачем були винесені речі зі спірної квартири, замки були змінені.

Таким чином хибним є посилання суду першої інстанції, що будь-яких доказів того, що ОСОБА_4 було створено йому перешкоди в користуванні суду не надано.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженим належними доказами і у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому враховуючи наявність перешкод у користуванні квартирою, позов про вселення позивача до квартири підлягає задоволенню.

Позов в іншій частині щодо визнання права на житло не підлягає задоволенню, оскільки на підставі ордеру № 1007 від 02.04.2008 року ОСОБА_3 є основним квартиронаймачем та це право ніким не оспорюється.

Керуючись ст. ст307, 309, 313, 313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 15 травня 2017 року по цій справі скасувати й ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні квартирою № 61 будинку № 11 по вул. Казацькій в м. Енергодарі.

Вселити ОСОБА_3 в квартиру АДРЕСА_3.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1344 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: