Провадження № 4-с/161/170/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю: представника скаржника ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «ТРАСТ-ІНВЕСТ-БУД», зацікавлена особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» ОСОБА_3А, на рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

31.07.2017 року ТзДВ «Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «ТРАСТ-ІНВЕСТ-БУД» звернулося до суду зі скаргою на дії державного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавче провадження № 41215957, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.12.2013 року, винесеною державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2. О.Ю. стосовно примусового виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 06.12.2013 року у справі №161/11023/13-ц на виконання рішення суду від 10.09.2013 року за позовом ПАТ «Український інноваційний банк» до ТзДВ ««Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «ТРАСТ-ІНВЕСТ-БУД» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки.

21.07.2017 року боржником було отримано повідомлення державного виконавця від 14.07.2017 року про оцінку нежитлових приміщень загальною площею 1066,3 кв. м та транспортних засобів, що належать боржнику та знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул.. Садовського, 4б. При цьому державним виконавцем не враховано, що нерухоме майно, яке описане та на яке накладено арешт актом опису і арешту майна від 23.04.2014 року передано в іпотеку ПАТ «Український інноваційний банк» відповідно до умов іпотечного договору від 27.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4

Скаржник ТзДВ ««Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «ТРАСТ-ІНВЕСТ-БУД» не погоджується із вищезазначеною постановою, вважає її незаконною, такою що порушує його права.

Просив суд визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2Ю стосовно звернення стягнення на нерухоме майно - неправомірними.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити, зазначив, що боржник крім заборгованості за Кредитним договором перед ПАТ «Український інноваційний банк» також має заборгованість перед іншими стягувачами.

Представник субєкта оскарження ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав, суду пояснив, що при винесені оскаржуваної постанови діяв правомірно у межах та у спосіб, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», просив у задоволенні скарги відмовити.

Зацікавлена особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» ОСОБА_3А не зявлася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.09.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було винесено рішення у справі за позовом ПАТ Український інноваційний банк до ТзДВ Довірче товариство-Перша Волинська фінансово-будівельна компанія Траст-Інвест-Буд, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, яким позов задоволено. Вирішено стягнути солідарно з ТзДВ Довірче товариство-Перша Волинська фінансово-будівельна компанія Траст-Інвест-Буд, ОСОБА_5 на користь ПАТ Український інноваційний банк 5 187 836,49 (пять мільйонів сто вісімдесят сім тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 49 коп. заборгованості за кредитним договором та стягнути з ТзДВ Довірче товариство-Перша Волинська фінансово-будівельна компанія Траст-Інвест-Буд, ОСОБА_5 на користь ПАТ Український інноваційний банк 3 219 грн. (три тисячі двісті девятнадцять) грн. судового збору (а.с.11)

06.12.2013 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист №161/11023/13-ц. державним виконавцем віддлу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№4115957(а.с.9)

Згідно акту опису й арешту майна від 23.04.2014 року. державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій здійснено опис та арешт майна боржника, а саме: 1) магазин з кімнатами приймання їжі і побутовою /літер А-1/, загальною площею 166,2 кв.м; 2) склад з гаражем і столярною майстернею /літер А-1/, загальною площею 348, 6 кв. м; 3) адміністративно-побутовий комплекс /літер А-2/, загальною площею 309,4 кв.м; 4) приміщення охорони /літер В-1/, загальною площею 8 кв.м; 5) склад сипучих будівельних матеріалів /літер Г-2/. Загальною площею 71, 1 кв. м; будинок для відпочинку /літер Д-2/, загальною площею 163 кв. м. Все вищезазначене майно знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Садовського, 4 б (а.с. 20 зворот).

Вищезазначене нерухоме майно перебуває в іпотеці ПАТ «Український інноваційний банк» відповідно до іпотечного договору від 27.08.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4007 (а.с.15-19)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Згідно положень ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться,якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах,у тому числі у формі електронних торгів,у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Розділом VII цього Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до ч.1 ст. 48 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні(списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стаття 46 цього Закону України «Про виконавче провадження» передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною сьомою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, за змістом указаної норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без наявності відповідного рішення, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику. Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на обєкти нерухомості. Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Оскільки статтею 575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. Отже, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області перебуває лише одне виконавче провадження про стягнення з ТзОВ «Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «Транс-Інвес-Буд» коштів саме перед іпотекодержателем.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до розяснень, викладених в абз. 1, 3 п.1, п.22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Оскільки дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства, то в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі ст.ст. 4, 6, 11, 12, 17-19, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 210, 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Довірче товариство Перша Волинська фінансово-будівельна компанія «ТРАСТ-ІНВЕСТ-БУД», зацікавлена особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» ОСОБА_3А, на рішення та дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2Ю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_6