УХВАЛА

04 вересня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.04.2017 року і яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 30477,65 грн. які є його боргом за кредитним договором від 10.06.2010 року, укладеним між ним та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою суду від 11.08.2017 року було відкрито провадження за вказаною цивільною справою.

Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якому вона просить зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 3722, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.04.2017 року і на підставі якого відкрито старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_4 20.07.2017 року виконавче провадження ВП№54338141, оскільки на теперішній час існує загроза, що під час виконавчого провадження може бути звернено стягнення на майно ОСОБА_1, та він буде позбавлений можливості витребувати вказане майно від добросовісного набувача, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі, застосувавши забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 3722, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 26.04.2017 року і на підставі якого відкрито старшим державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_4 20.07.2017 року виконавче провадження ВП№54338141.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: В.В.Прохоренко