Справа № 545/735/17
Провадження № 2/545/732/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Кіндяк І.С.

за участю секретаря Астапкович А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_3 (правонаступник після померлої ОСОБА_4), третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про виділення в окремий об'єкт нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про виділення в окремий об'єкт нерухомого майна.

У судове засідання позивач не з'явилась, попередньо надавши суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась не повідомивши про причини неявки та їх поважність, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України. За таких обставин, за згодою позивача проводиться заочний розгляд справи.

Від відповідача Щербанівської сільської ради Полтавського району та третьої особи: Полтавської РДН до суду надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти позову.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦПК України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: п.1) визнання права.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1, проживає в с. Нижні Млини Полтавського району та йому на праві приватної спільно часткової власності належить 7/25 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовано за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджує Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 17.10.2008р. видане Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області.

Також встановлено, що 18/25 частки домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.10.2008р., видане Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області.

Згідно технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовлений КП «ТБІ та містобудування Полтавського району» станом на 05.03.2008р., загальна площа будинку становить 93,7 кв.м., загальний розмір земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на якій знаходиться дане домоволодіння становить 0,12 га.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 12004812 від 31.10.2013р. за відповідачем - ОСОБА_4 зареєстрована земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0617 га. за АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Полтавської районної державної нотаріальної контори від 06.06.2017р. за № 01-16/88/, встановлено, що ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія НАЕ № 566405 виданого Полтавською РДН від 03.10.2014р., спадкоємиць ОСОБА_3 після померлої матері - ОСОБА_4 успадкувала 18/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями розташованого на приватизованій земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Щербанівською сільською радою Полтавського району, 17.10.2008р. зареєстрованого в реєстрі прав власності в книгу №8 під номером 375, реєстраційний номер: 23010591.

Згідно листа Полтавської районної державної нотаріальної контори від 02.07.2014р. за № 1777, встановлено, що після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини згідно заповіту подала - ОСОБА_3. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді земельних ділянок після померлої ОСОБА_4

Отже, після померлої ОСОБА_4 належним відповідачем по справі є правонаступник її дочка - ОСОБА_3, яка прийняла спадщину.

На даний час у позивача виникла необхідність приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться 7/25 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак зробити це не має можливості, так як ОСОБА_4 за життя одноособово приватизувала земельну ділянку на якій знаходиться її частина будинку з господарськими будівлями і спорудами і це є перешкодою для позивача у здійсненній свого права щодо розпорядженням власним нерухомим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Судом встановлено, що позивач позбавлений можливості здійснити розподіл майна у позасудовому порядку, так як відповідач - ОСОБА_3 не оформляє свої права на спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно рішення виконкому Щербанівської сільської ради № 14 від 16.10.2014р. встановлено, що за зверненням позивача домоволодінню в частині 7/25 присвоєно нову адресу, а саме : АДРЕСА_1

Кожен із співвласників окремо фактично користується своєю часткою в житловому будинку, загальні місця користування відсутні.

Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожному із співвласників належить частка у праві спільної часткової власності, у зв'язку з цим кожен із них має право самостійно розпоряджатися своєю часткою, у тому числі вимагати виділу частки із майна, що є в спільній частковій власності.

Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України (співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності). Право на виділ частки майна в натурі підтверджує наявність у кожного зі співвласників усієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. При цьому право на виділ обмежується лише у випадках: 1) прямою законодавчою забороною; 2) неможливістю виділу, якщо майно є неподільним.

Частиною 2 ст.364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України (неподільною є річ, яку неможна поділити без втрати її цільового призначення). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч.1 ст.183).

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (зі змінами згідно Постанови № 15 від 25.05.1998 року) (судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки).

Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення так як ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підтверджені належними доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16, 183, 358, 364 ЦК України, ст.ст.3, 10, 15, 27, 57, 60, 82, 107, 118, 119, 122, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, -

в и р і ш и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_3 (правонаступник після померлої ОСОБА_4), третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про виділення в окремий об'єкт нерухомого майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності на житловий будинок (літ.А-1,а1,а2 ) загальною площею 39.5 кв.м. житловою площею 26,3 кв.м. та господарські будівлі і споруди: хвіртка ( літ. №5), огорожа ( літ. № 6 ), що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 10 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк