Справа № 572/3934/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОКОВА ВАСИЛЯ ГРИГОРОВИЧА про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним та скасувати договори : купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від 15 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим Василем Григоровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 788 та купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від 16 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим Василем Григоровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 790, зобов'язавши останнього провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, повернувши їй оригінали правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння.

В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та дали пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - органу опіки та піклування Сарненської РДА, пояснив, що для укладення вказаного у позові договору необхідно було отримати дозвіл органу опіки та піклування, так як в будинку, який був предметом спірного договору, зареєстровані неповнолітні діти. Однак, за наданням такого дозволу сторони до Сарненської РДА не звертались.

Відповідачі ОСОБА_2 та Токов В.Г. в судове засідання не з'явились, повідомлялись про час проведення розгляду справи відповідно до закону, а тому суд на підставі ст.224 ЦПК ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 17 грудня 2016 року, доводить, що позивач дійсно набула право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 3 листопада 2008 року на підставі договору дарування № 1498.

Із копії договору, укладеного 15 червня 2016 року між ОСОБА_1, іменованою продавець та ОСОБА_2, іменованим як покупець, та копії договору, укладеного між тими ж сторонами 16 червня 2016 року, встановлено, що сторони уклали договір щодо передачі у власність покупця, відповідно по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідно до тексту вказаного договору - житло відчужено за грошові кошти у сумі по 59 900 грн. за кожним із договорів.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено ч.3 ст.203 ЦК України - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до позовної заяви - між сторонами по справі було укладено правочин - договір купівлі-продажу.

Із змісту частини 1 статті 655 ЦК України вбачається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, із змісту вказаних норм вбачається, що за договором купівлі-продажу волевиявлення сторін має бути спрямовано на настання певних правових наслідків, пов'язаних із відчуженням певного обумовленого майна, що полягає в передачі певного майна покуплю та сплатою останнім відчужуваченві вартості такого майна.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона наміру продавати належний їй будинок не мала, а мала намір позичити грошові кошти у ОСОБА_2, який вимагав від неї гарантій повернення боргу та запропонував укласти фіктивний договір купівлі-продажу частини належного їй житлового будинку, яка мала бути негайно переоформлена на ОСОБА_1 після повернення нею боргу. Зі слів позивача - в звязку із цим житловий будинок вона відповідачу не передавала, грошові кошти за оспорюваним договором не отримувала.

Допитана судом свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_1 мала намір займатись заготівлею ягід, в зв'язку із чим потребувала грошових коштів. Свідок підтвердила, що минулого року позивач позичила у ОСОБА_2 1 500 доларів США, які мала повернути з відсотками, а тому домовилась із останнім про заставу будинку, в якому проживала.

Свідок ОСОБА_5, яка є матір'ю позивача та свідок ОСОБА_6, який є її братом, підтвердили вказані вище обставини та показали, що про реалізацію будинку їм стало відомо лише після того, як стали приходити невідомі люди та вимагати залишити будинок.

Усі допитані судом свідки заперечили намір позивача реалізовувати будинок АДРЕСА_1, оскільки іншого житла сім'я позивача не має, факт отримання позивачем грошових коштів за договором купівлі-продажу свідки заперечили.

Відповідно до ст.234 ЦК України - фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Враховуючи надані стороною докази, суд вважає, що реального наміру на продаж будинку АДРЕСА_1, позивач дійсно не мала, оскільки продовжує на даний момент проживати у вказаному житлі, де і є зареєстрованою, що доводиться копією паспорту ОСОБА_1. копією будинкової книги на вказане будинковолодіння, згідно із якою у вказаному житлі, також, є зареєстрованими неповнолітні діти позивача та її мати.

Таким чином, в ході судового слідства достовірно встановлено, що позивач мала на меті саме отримання грошових коштів в позику, в зв'язку з чим нею було укладено фіктивний договір.

Відповідно до ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На доведення вказаних у позві обставин позивачем надані відповідні докази, які відповідачами не спростовані, а тому вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України - у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Враховуючи наведене, підлягає до задоволення, крім цього, вимога позивача про повернення їй оригіналів правовстановлюючих документів та проведення за нею державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтверджені судові витрати : 2 204 грн. 80 коп. понесених судових витрат та 2 240 грн. за отриману юридичну допомогу.

На підставі наведеного, ст.ст. 11,16, 202, 234, 655 ЦК України, керуючись ст.ст.60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати недійсним та скасувати договори : купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від 15 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим Василем Григоровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 788 та купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 від 16 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського районного нотаріального округу Токовим Василем Григоровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 790, зобов'язавши останнього провести державну реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, повернувши їй оригінали правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4444 гривні 80 копійок понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна