ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4834/17
Провадження № 6/362/152/17
У Х В А Л А

19.09.2017 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Василькові подання головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобовязань,-

в с т а н о в и в :

Відділ державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника ТОВ «Агровал» , в особі керівництва ОСОБА_1 за межі України без вилучення паспортного документа, у звязку з невиконанням ним зобовязань по виконанню наказу № 911/1058/16 виданого 25.05.2016 року про стягнення з ТОВ « Агровал», на користь ПП«Фенікс Агро», в розмірі 123 140,00 грн. основного боргу та 1 847,10грн. судового збору.

За вказаним виконавчим документом 26.10.2016 року відкрито виконавче провадження.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відмову задоволення подання з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Положення ст.14 ЦПК України передбачають обовязковість судових рішень, що набрали законної сили, щодо їх виконання, підставою для відповідальності є їх невиконання.

Згідно положень ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

У відповідності до рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Як вбачається з положень ч.1 ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця.

У відповідності до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють невиконані зобовязання або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Відповідно до змісту ст.373 ЦПК України, що за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, суд за заявою державного виконавця чи сторони у справі може змінити чи встановити спосіб і порядок його виконання.

З огляду виконавчого провадження подання відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що докази ухилення від виконання рішення суду та підтвердження вручення боржнику відповідної постанови про відкриття провадження в матеріалах справи відсутні.

Також, відділом державної виконавчої служби не надано переконливих доказів саме ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обовязків, та здійснення відділом усіх, передбачених законодавством, заходів щодо його виконання.

Слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, та наявність в нього закордонного паспорту.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, та яким, зокрема, жодним чином не передбачено обмеження керівників підприємств у праві виїзду за межі України у звязку з невиконанням такими підприємствами зобовязань за судовими рішеннями,тому суд не знаходить ґрунтовних та законних підстав для задоволення подання.

Постановляючи ухвалу в частині відмови обмеження виїзду боржника за межі України суд виходить із аналізу Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволені подання головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Київській області про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобовязань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.