Провадження №2/760/3658/17
Справа №760/6153/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/про залишення позовної заяви без руху/

06 квітня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши позов ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства АТ «Київхліб» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 96 705,00 грн.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач, звертаючись з позовом до Дочірнього підприємства АТ «Київхліб» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилався на те, що 03.10.2005 по 27.03.2006 працював у відповідача на посаді слюсаря-ремонтника, однак, відповідач при звільненні не виплатив всіх коштів, які належали позивачу, а саме: грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. Так, вказав, що за січень та лютий 2006 року він отримав заробітну плату в розмірі 1400 грн., середньоденна зарплата становить 35 грн. При цьому, позивачем не обґрунтовано чи було відповідачем виплачено кошти, за який період, коли позивачем були отримані дані кошти.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу слід викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, з посиланням на докази в підтвердження обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.119, 121, 229 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства АТ «Київхліб» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Недоліки позовної заяви мають бути усунуті шляхом подання окремої вмотивованої заяви з врахуванням викладених в даній ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: