28.08.2017 227/1270/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мацишин Л.С.

при секретарі Верній М.Г.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представників третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особі, які не заявляють самостійних вимог Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваннях України в м.Добропіллі Донецької області, про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваннях України в м.Добропіллі Донецької області, уточнивши позов, просила визнати бездіяльність незаконною та зобовязати відповідача видати Виробничому структурному підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» припис форми Н9, в якому зобовязати скласти акти форми Н-5 та Н-1 і картку форми П-5 в яких визнати її захворювання гострим професійним захворюванням, повязаним з виробництвом і виконанням нею робіт за дорученням роботодавця, які не входили в її професійні обовязки. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона працює оператором пульта управління дільниці технологічного комплексу поверхні № 2 шахти «Новодонецька» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» TOB «ДТЕК Добропіллявугілля». 23 жовтня 2016 року на робочому місці в неї сталося погіршення її здоров'я. 23 жовтня 2016 року при виконанні нею завдання щодо вирівнювання рівномірності розподілу вугільної маси в вагонах, які вона заповнювала на своїй зміні, та які вже знаходились на іншому підприємстві, вона відчула біль у спині. Проте, в цей же день о 18 годині заступила у наступну робочу зміну, і приступила до виконання обовязків оператору пульта, під час чого відчула погіршення здоровя. 25 жовтня 2016 року вона була направлена на стаціонарне лікування до Добропільської лікарні, де їй було встановлено початковий діагноз: гострий вертоброгенний попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим мязово-тонічним синдромом.

01 березня 2017 року вона знов потрапила на стаціонарне лікування до «Добропільської лікарні інтенсивного лікування», де було встановлено інший діагноз: вертеброгенна ішемічна мієлопатія з нижнім параперозом, сфінктерними порушеннями, стадія загострення.

Комісією з розслідування вказаного факту складено акт форми Н-5 від 08 грудня 2016 року, згідно якого ОСОБА_6 було встановлено другу групу інвалідності загального захворювання тимчасово до 01 березня 2018 року, тобто комісією не встановлено нещасний випадок таким, що пов'язаний з виробництвом.

30 грудня 2016 року позивач звернулась зі скаргою до Головного управління Держпраці в Донецькій області та до комісії з вимогою провести повторне розслідування причин виникнення в неї захворювання та встановити, що воно повязане з виробництвом, що не входить в її професійні обовязки, але які вона виконувала за наказом керівництва у звязку з виробничою необхідністю.

А тому вважає, що відповідач не здійснив контроль за обєктивністю проведення розслідування.

Позивач в судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник відповідач в судовому засіданні позов заперечив, з мотивів викладених в письмових запереченнях, просив відмовити у задоволенні позов, та пояснив що відповідно до п.п.65, 66, 70 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року, у разі підозри на професійне захворювання лікувально-профілактичний заклад направляє працівника на консультацію до лікаря-профпатолога Автономної Республіки Крим, області або міста з документами, який в свою чергу для встановлення остаточного діагнозу та звязку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу направляє хворого до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами. А останніми стосовно кожного складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою (П-3) та надсилається, крім інших, керівнику підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, робочому органові виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Окрім того, ОСОБА_6 встановлена друга група інвалідності, та згідно довідки АВ №0873769 причиною виникнення інвалідності стало загальне захворювання.

Представник виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» в судовому засіданні позов заперечив та просив відмовити у задоволенні позову, надавши письмове заперечення проти позову.

Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваннях України в м.Добропіллі Донецької області, в судовому засідання позов заперечила в повному обсязі та просила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства) унормовано Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року (далі - Порядок).

Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-XIV від 23.09.1999 року професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, повязаних з роботою.

Судом встановлено, що позивач перебуває з Виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропілля вугілля» у трудових відносинах, та працює на посаді оператора пульта управління дільниці технологічного комплексу поверхні №2 шахти «Ново донецька» та визнанні сторонами по справі, а тому згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

23 жовтня 2016 року на промисловому майданчику дільниці технологічного комплексу поверхні шахти «Новодонецька» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» позивачка здійснювала вирівнювання рівномірності розподілу вугільної маси в вагонах, що також сторонами не оспорюється.

Як стверджує позивач, під час виконання своїх трудових обовязків 23 жовтня 2016 року вона відчула різке погіршення стану свого здоровя.

За наслідками проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (аварії), що стався 23 жовтня 2016 року о 20 годині 00 хв. на виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління «Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» складено 08 грудня 2016 року акт за формою Н-5, який затверджений директоров ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля». Відповідно до якого, комісія, провела з 10 листопада 2016 року по 08 грудня 2016 року розслідування нещасного випадку, що стався на промисловому майданчику дільниці технологічного комплексу поверхні шахти «Новодонецька» ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» та дійшла висновку, що не підлягає під дію пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» №1232 від 30 листопада 2011 року та згідно медичного висновку Добропільської лікарні, де вказано, що погіршення стану здоровя сталося внаслідок загального захворювання, а також фізичні навантаження оператору не передбачені інструкцією з охорони праці для оператора пульта управління, акт форми Н-1 не складається. Крім того, зазначено, що причиною настання нещасного випадку є погіршення стану здоровя згідно довідки Добропільської лікарні гострий вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим мязово-тонічним синдромом, яке є загальним захворюванням. (а.с.19-22)

У подальшому, 30 грудня 2016 року позивач звернулась зі скаргою до Головного управління Держпраці в Донецькій області в якій просила зобовязати комісію провести повторне розслідування , за результатами якого скласти акт форми П-3, направити його лікарю-профпатологу, який для встановлення остаточного діагнозу та звязку захворюванням з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу повинен бути направити її до спеціалізованого профпатологічного закладу. (а.с.8-9)

У відповідь відповідач листом розяснив вимоги Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України від 30 листопада 2011 року №1232, крім того зазначив, що діагноз зазначений у її зверненні, гострий вертиброгенний попереково-крижовий радикуліт не входить до переліку професійних захворювань, затвердженого постановою КМ України від 08 листопада 2000 року №1662, повідомлення про встановлення у неї професійного захворювання за формою П-3 до Головного управління Держпраці Донецької області не надходило, відповідно не має підстав для проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання. (а.с.12)

01 березня 2017 року ОСОБА_6 звернулась до Головного лікаря Добропільської міської санітарно-епідеміологічної станції зі скаргою з вимогою скликати повторно комісію і провести розслідування та скласти акт форми П-3, направити його лікарю-профпатологу, який для встановлення остаточного діагнозу та звязку захворювання з впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу повинен буде направити її до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу. (а.с.13-14)

У відповідь, 17 березня 2017 року позивачці листом Добропільська міськрайонна філія Державної установи «Донецький обласний Лабораторний центр МОЗ України» розяснено, що Добропільська міська санітарно-епідеміологічної станція ліквідована 31 грудня 2012 року. Питаннями розслідування та оформлення документів про підтвердження професійних захворювань займалось Добропільске управління Держсамепідемслужби у Донецькій області, але з 01 травня 2016 року і воно припинило своє існування в результаті реорганізації. Функції щодо розгляду та оформлення документів про підтвердження професійного захворювання передані в Головне Управління Держпраці у Донецькій області (а.с.15)

Згідно довідки до акту огляду МСЕК ОСОБА_6 має другу групу інвалідності. Причина інвалідності загальне захворюввання (а.с.16)

Як встановлено судом та підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого, ОСОБА_6 має захворювання гострий вертиброгенний попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим синдромом, стадія загострення. (а.с.4.7)

Позивач вважає, що дане захворювання є гострим професійним захворюванням повязане з виробництвом і виконанням робіт за дорученням роботодавця, які не входили в її обовязки, а саме 19 год. 30 хв. вона здійснювала вирівнювання вугільної маси в вагонах після завантаження, у звязку з чим відчула різке погіршення стану здоровя.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно з ст. 171 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про охорону праці» власник (роботодавець) або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом, питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно змісту п. 7 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30 листопада 2011 року (далі Порядок), розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Роботодавець зобов'язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв'язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов'язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об'єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Потерпілий або уповноважена ним особа, яка представляє його інтереси, не входить до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, вносити пропозиції, подавати документи щодо нещасного випадку, давати відповідні пояснення, в тому числі викладати в усній і письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин настання нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування (п.11. Порядку).

Відповідно до положень п.14. Порядку, лише комісія з розслідування має повноваження щодо з'ясування обставин та причин нещасного випадку, встановлює за результатами розслідування чи пов'язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складає відповідні акти.

Відповідно до пп. 1, 2, 4, 17 п. 15 Порядку встановлено, що обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обовязків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місті для виконання потерпілим трудових (посадових) обовязків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні; одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком.

Згідно п.33. Порядку контроль за своєчасністю та об'єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють профспілки через свої виборні органи і представників, а також уповноважені найманими працівниками особи з питань охорони праці у разі відсутності на підприємстві профспілки.

Пунктом 34 Порядку передбачено, що посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється.

Підпунктом 18 п.15 Порядку, визначено, що раптове погіршення стану здоровя потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обовязків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обовязкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку є обставиною, за якою нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Пункт 35.Порядку передбачає, що роботодавець зобов'язаний у п'ятиденний строк після одержання припису за формою Н-9 видати наказ про вжиття зазначених у приписі заходів, а також притягти до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Про виконання заходів роботодавець письмово повідомляє орган Держпраці в установлений ним строк.

Позивач, уточнивши позовні вимог, просить зобовязати відповідача видати Виробничому структурному підрозділу «Шахтоуправління «Білозерське» товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» припис форми Н9, в якому зобовязати скласти акти форми Н-5 та Н-1 і картку форми П-5 в яких визнати її захворювання гострим професійним захворюванням, повязаним з виробництвом.

Як вбачається з аналізу скарги позивачки до Управління Держпраці в Донецькій області (а.с.8-9), та підтверджується поясненнями представника позивача в суді, основною первинною вимогою ОСОБА_6 до Держпраці було зобовязати комісію провести повторне розслідування, за результатами якого скласти акт форми П-3, направити його лікарю-профпатологу, який повинен буде направити її до спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу з відповідними документами.

З вимогами щодо перегляду затвердженого акта за формою Н-5, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-1 позивач до відповідача не зверталась, що визнається сторонами.

Тобто, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязати відповідача видати припис форми Н9, в якому зобовязати скласти акти форми Н-5 та Н-1 і картку форми П-5 в яких визнати її захворювання гострим професійним захворюванням, повязаним з виробництвом і виконанням нею робіт за дорученням роботодавця, які не входили в її професійні обовязки є передчасними, оскільки дані питання не ставились на вирішення перед відповідачем.

У звязку з чим, суд приходить до висновку про відсутність спору між сторонами.

Крім того, суд приходить до висновку, що позивач фактично просить зобовязати Головне управління Держпраці, який в свою чергу має зобовязати роботодавця видати акти конкретного змісту.

З огляду на наведене суд зазначає, що відповідно до положень п.п. 42, 47 Порядку, лише спеціальна комісія з розслідування має повноваження щодо з'ясування обставин та причин настання нещасного випадку, визначати за результатами розслідування чи пов'язаний нещасний випадок із виробництвом чи ні, складати відповідні акти тощо.

Аналізуючи складений акт спеціального розслідування нещасного випадку в сукупності із поданими сторонами доказами по суті, суд вправі перевіряти обставини, викладені в акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що складається уповноваженою спеціальною комісією, відповідно до Порядку №1232, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні спеціальної комісії, проведенні спеціального розслідування та складання актів.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судових засіданнях, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10,16, 57,58, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні позову ОСОБА_6 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особі, які не заявляють самостійних вимог Виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворюваннях України в м.Добропіллі Донецької області, про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.С. Мацишин

28.08.2017