08.09.2017 Єдиний унікальний № 2-20/2010
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 4-с /371/ 3 /17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у поновлені пропущеного процесуального строку та залишення скарги без розгляду

08 серпня 2017 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

за участі

представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника скаржника про поновлення йому пропущеного строку подання до Миронівського районного суду Київської області скарги на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №37667051,-

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області 09 червня 2017 року із скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся представник скаржника ОСОБА_3, у якій просив поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду із скаргою про визнання неправомірними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №37667051 від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 липня 2016 року, постанову про накладення арешту на все майно боржника від 02 жовтня 2014 року, постанову про скасування процесуального документа від 20 вересня 2016 року та зобовязання державного виконавця повернути виконавчий документ до органу, який його видав.

В судове засіданні ОСОБА_3 не зявився, про причини неявки не повідомив, його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні клопотання про поновлення процесуального строку підтримав, просив його поновити.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 на нього не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги по скарзі обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Частиною 1 ст. 385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

До Миронівського районного суду 13 червня 2017 року надійшла скарга представника ОСОБА_3, який є стороною виконавчого провадження №37667051, із скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві, у якій представник скаржника просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №37667051 від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 липня 2016 року, постанову про накладення арешту на все майно боржника від 02 жовтня 2014 року, постанову про скасування процесуального документа від 20 вересня 2016 року та зобовязання державного виконавця повернути виконавчий документ до органу, який його видав.

Скарга підписана представником ОСОБА_3 ОСОБА_1 09 червня 2017 року.

В скарзі представник скаржника ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку, щодо звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 пояснив, що він пропустив десятиденний строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця так як ні він, ні його довіритель офіційно не отримували оскаржувані рішення державного виконавця.

На запитання головуючого звідки у нього копії оскаржуваних постанов державного виконавця, додані ним до скарги, він пояснив, що здійснив їх фотографування під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження 31 березня 2017 року.

Тобто, судом під час судового розгляду встановлено, що представнику скаржника ОСОБА_1 стало відомо про існування оскаржуваних рішень державного виконавця 31 березня 2017 року.

Таким чином представник скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві з пропуском десятиденного строку, оскільки з дня, коли він дізнався про порушення прав його довірителя (31.03.2017) пройшло 64 дні.

Частиною 2 ст. 385 ЦПК України встановлено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналіз ч. 2 ст. 385 ЦПК України дає підстави дійти до висновку, що пропущений процесуальний строк може бути поновлений судом виключно у разі його пропуску з поважних причин, і поважність цих причин повинна бути доведена в суді.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (п. 41, 47 рішення). Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення. За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Під час судового засідання представник скаржника пояснив пропуск строку передбаченого ч. 1 ст. 385 ЦПК України тим, що він вважає, що десятиденний строк передбачений на оскарження рішення державного виконавця, починає спливати з дня отримання надісланої поштовим способом копії рішення державного виконавця. Оскільки ні він ні його довіритель не отримували поштовим способом таких рішень, то він вважає, що строк на оскарження не пропущений.

З такою позицією представника скаржника суд погодитись не може, оскільки моментом з якого відповідно до ст. 385 ЦПК України починає спливати строк звернення до суду із скаргою на рішення державного виконавця починає спливати з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В судовому засіданні встановлено, що представник скаржника дізнався про порушення прав його довірителя 31 березня 2017 року під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, тобто десятиденний строк на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця закінчився 11 квітня 2017 року.

Під час розгляду клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця судом не встановлено поважності причин зволікання ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_1, щодо подання ними протягом 64 днів скарги на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві на винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2013 року, постанови про стягнення виконавчого збору від 04 лютого 2016 року, постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 липня 2016 року, постанови про накладення арешту на все майно боржника від 02 жовтня 2014 року, постанови про скасування процесуального документа від 20 вересня 2016 року та зобовязати державного виконавця повернути виконавчий документ до органу, який його видав.

За таких обставин, суд позбавлений можливості поновити представнику скаржника пропущений строк оскарження рішень дій чи бездіяльності державного виконавця, за його скаргою від 09 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЦПК України, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки суд не знайшов підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду із скаргою на рішення дії чи бездіяльність державного виконавця, встановленого ч. 1 ст. 385 ЦПК України, то у відповідності до ч. 2 ст. 72 ЦПК України, скарга представника скаржника ОСОБА_3 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання неправомірними дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №37667051 від 24 квітня 2013 року,

постанови про відкриття виконавчого провадження від 24 квітня 2013 року, постанови про стягнення виконавчого збору від 04 лютого 2016 року, постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 липня 2016 року, постанови про накладення арешту на все майно боржника від 02 жовтня 2014 року, постанови про скасування процесуального документа від 20 вересня 2016 року та зобовязання державного виконавця повернути виконавчий документ до органу, який його видав підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69, 72, 208, 210, 292, 293, 383, 384, 385 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

1.У задоволенні клопотання представника скаржника ОСОБА_1 про поновлення йому пропущеного строку подання до Миронівського районного суду Київської області скарги на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №37667051 відмовити.

2.Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 від 09 червня 2017 року про оскарження дій державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київа Головного територіального управління юстиції у місті Києві та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №37667051 від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 24 квітня 2013 року, постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 18 липня 2016 року, постанову про накладення арешту на все майно боржника від 02 жовтня 2014 року, постанову про скасування процесуального документа від 20 вересня 2016 року та зобовязання державного виконавця повернути виконавчий документ до органу, який його видав залишити без розгляду.

3.Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

4.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук