З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
01 вересня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
при секретарі - Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1.
В даному будинку зареєстровані колишній чоловік позивача ОСОБА_2, син позивача, ОСОБА_3, та її онук, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які фактично не проживають в спірному будинку з 2013 року.
Рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідачів з реєстрації та подальшого оформлення субсидії.

У зв'язку з чим просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

У судове засідання позивач ОСОБА_1, та її представник, ОСОБА_5, не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа, Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, просить розглянути справу без свого представника, з метою захисту житлових прав дитини позовні вимоги в частині визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не підтримують.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 19.07.2017 року ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.1994 року та 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. від 27.01.1997 року.

Згідно з довідкою виконкому Слов'янської міської ради від 05.07.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1, окрім позивача, ОСОБА_1, також зареєстровані: ОСОБА_2, син ОСОБА_3, онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що також підтверджується записами з домової книги.

Відповідно до акту керівника комітету мікрорайону «Северний» м. Слов'янська від 05.07.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживають за адресою: АДРЕСА_1, з 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є ОСОБА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною, ОСОБА_4, але фактично вони за цією адресою не проживають з 2013 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 167 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком №7 по провулку Козацькому міста Слов'янська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, РНОКПП НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, РНОКПП НОМЕР_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. окремо з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко