№2/756/1894/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі: - Бабчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та встановлення порядку користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, при цьому просили виділити позивачам кімнати площею 15 кв.м., та 16.1 кв.м., а відповідачу кімнату площею 10 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, туалет, ванну, коридор та балкон. Крім того, просили зобов»язати відповідача звільнити жилу кімнату площею 15 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову вказували, що позивачі та ОСОБА_5 є членами сім»ї і співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Зазначена квартира розташована на 9-му поверсі, 9-ти поверхового будинку, складається із трьох жилих кімнат: 10,0 кв. м., 15,0 кв. м., та прохідної кімнати 16,1 кв. м., кухні - 6, 8 кв. м., ванної кімнати - 19, 9 кв. м., санвузла - 1,0 кв.м, коридору - 6, 8 кв. м, балкону - 6,0 кв.м., загальна площа квартири становить 57, 6 кв. м.

Виходячи з жилої площі спірної квартири, яка становить 41,1 кв.м., кожен із співвласників має право володіти та користуватися жилою площею у розмірі 10,275 кв.м., що відповідає ? частині кожного із співвласників, однак відповідач самовільно зайняла жилу кімнату площею 15,0 кв.м., що має вихід через кімнату площею 16,1 кв.м., тобто фактично користується двома кімнатами. Крім того, кімната, якою користується відповідач перевищує на 4,73 кв.м. розміру площі якою має право користуватися відповідач.

Відповідач не визнає права користування позивачами належними їм частинами майна та відмовляється добровільно звільнити займану кімнату.

За таких обставин, просили про задоволення позову.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, не заперечувала добровільного вирішення сторонами питання щодо порядку користування житлом, при цьому наполягала на продовженні розгляду справи та ухваленні рішення.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила вказуючи про те, що вона добровільно звільнила кімнату площею 15,0 кв.м. і за згодою позивачів займає кімнату площею 10 кв.м., а тому на час розгляду справи в суді відсутній спір про право.

Суд заслухавши представника позивачів, відповідача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається що ? частина квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (а.с. 8), а решта квартири АДРЕСА_2 належить на прав спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 7).

Зазначена квартира розташована на 9-му поверсі, 9-ти поверхового будинку, складається із трьох жилих кімнат: 10,0 кв. м., 15,0 кв. м., та прохідної кімнати 16,1 кв. м., кухні - 6, 8 кв. м., ванної кімнати - 19, 9 кв. м., санвузла - 1,0 кв.м, коридору - 6, 8 кв. м, балкону - 6,0 кв.м., загальна площа квартири становить 57, 6 кв. м.

Виходячи з жилої площі спірної квартири, яка становить 41,1 кв.м., кожен із співвласників має право на володіти та користуватися жилою площею у розмірі 10,275 кв.м..

У відповідності до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що обсяг прав кількох співвласників на один об»єкт не може бути більшим, ніж обсяг індивідуального (одного) прав власника на такий самий об»єкт. Однак обсяг прав співвласника спільного об»єкта не може бути адекватним обсягу індивідуального права власника на такий самий об»єкт, оскільки аналогічне право мають й інші співвласники.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивачі в обґрунтування своїх вимог вказують на порушення ОСОБА_5 їх права користування власністю, оскільки остання самовільно зайняла в квартирі АДРЕСА_2 жилу кімнату площею 15,0 кв.м., яка перевищує на 4,73 кв.м. розмір площі якою має право користуватися відповідач.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Проте, позивачами даний факт жодними належними та допустимими доказами підтверджений не був.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_5 за спільним рішенням із іншими співвласниками квартири користується жилою кімнатою площею 10,0 кв.м., а кімнати на які претендують ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є вільними.

В судовому засіданні представник позивачів підтвердила, що в квартирі АДРЕСА_2 між співвласниками встановлений певний порядок користування житлом, який відповідає їх домовленостям і влаштовує усіх співвласників, однак позивачі бажають розгляду справи по суті та винесення рішення.

У відповідності до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

За ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що наявність права на звернення до суду повинна доводитися позивачем.

Враховуючи наведене, суд вважає, що твердження позивачів про чинення ОСОБА_5 перешкод у користуванні жилою кімнатою площею 15,0 кв.м. в квартирі АДРЕСА_2 безпідставні та надумані.

За таких обставин, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 319, 369, ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житлом та встановлення порядку користування житловим приміщенням, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук