Справа № 690/295/17
Провадження № 2-о/690/32/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Єрківська селищна громада про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

представник заявника доповнила заявлені вимоги та просить суд встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом, право на земельну частку (пай) площею 2,57 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 96058 грн. 78 коп., що розташована в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0199160 за життя належала ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57, посилаючись на те, що 24.01.2002 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,57 умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» та належить ОСОБА_3 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0199160. 12.05.1998 року державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори був посвідчений заповіт ОСОБА_3, відповідно до якого ОСОБА_2 являється спадкоємцем за заповітом (серія ААМ № 280784).

Фактично спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв ОСОБА_2, але у встановлений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця до нотаріальних органів за одержанням свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не звернувся, бо вважав, що прийняв спадщину, а саме: користувався будинком з надвірними будівлями, який розташований за адресою: с.Залізнячка пров.Річний, 3, розпорядився зазначеним будинком, користувався та користується речами які належали ОСОБА_3, які залишилися та які були перевезені після поховання, а саме: сервант, подушки, посуд, та інші речі.

ОСОБА_2 своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але фактично вступив у володіння спадковим майном, тому йому необхідно встановити факт прийняття спадщини. А тому він змушений звернутися до суду. Відмову від спадщини позивач не заявляв, він являється єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців немає.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить дану справу розглянути в його відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, а подав до суду заяву, в якій просить вказану справу розглядати у відсутності представника Єрківської селищної ради, доповнені вимоги визнають повністю.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 24.01.2002 року померла ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11), актовий запис №57. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 2,57 умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк» та належить ОСОБА_3 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0199160 (а.с.7). 12.05.1998 року державним нотаріусом Катеринопільської державної нотаріальної контори був посвідчений заповіт ОСОБА_3 (а.с.8), відповідно до якого ОСОБА_2 являється спадкоємцем за заповітом (серія ААМ № 280784).

Згідно ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) ОСОБА_2 мав право на спадкування майна належного ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом.

У відповідності до ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ОСОБА_2 фактично спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв, але у встановлений законом шестимісячний термін після смерті спадкодавця до нотаріальних органів за одержанням свідоцтва про право на спадщину не звернувся, бо вважав, що прийняв спадщину, а саме: користувався будинком з надвірними будівлями, який розташований за адресою: с.Залізнячка пров.Річний, 3, розпорядився зазначеним будинком, користувався та користується речами які належали ОСОБА_3, які залишилися та які були перевезені після поховання, а саме: сервант, подушки, посуд, та інші речі.

ОСОБА_2 своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але фактично вступив у володіння спадковим майном, тому йому необхідно встановити факт прийняття спадщини. Відмову від спадщини він не заявляв, він є єдиним спадкоємцем, інших спадкоємців немає.

Зазначені факти в судовому засіданні підтвердили і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до Постанови Пленуму Верховному Суду України №5 від 31 березня 1995 р.<< Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення >> (і з змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998р.), суд може встановлювати факти, що мають юридичне значення, наприклад, факт прийняття спадщини. При вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщини суд має виходити з тих Положень ст.549 ЦК Української РСР, який був чинним на час відкриття спадщини, де вказано, що діями, які свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини відповідної заяви.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту прийняття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на оформлення нерухомого спадкового майна.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази прийняття спадщини ОСОБА_2, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_2.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57 та визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) площею 2,57 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 96058 грн. 78 коп., що розташована в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0199160 за життя належала ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57.

На підставі ст.328, 392, 1221, 1268, 1297 ЦК України, ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ч. 2 ст. 256 ЦПК України та керуючись ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Єрківська селищна громада про встановлення факту прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) площею 2,57 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 96058 грн. 78 коп., що розташована в адмінмежах Єрківської селищної ради Катеринопільського району Черкаської області за межами населеного пункту, яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0199160 за життя належала ОСОБА_3, яка померла 24.01.2002 року, актовий запис про смерть № 57.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий В.А.Здоровило