справа № 274/3909/16-ц
провадження № 6/0274/45/17
У Х В А Л А

18.09.17 р. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Замега О.В., розглянувши подання головного держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід. номер НОМЕР_1, до виконання ним свого обов'язку згідно виконавчих листів № 274/3909/16-ц від 30.08.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 74556,28 грн. та №274/3909/16-ц від 30.08.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3В 746,00 грн., виданих Бердичівським міськрайонним судом.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлено належним чином. В наданій заяві начальник ДВС просив розглянути справу у відсутності державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем було винесено постанови від 04.10.2016 р. про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами № 274/3909/16-ц від 30.08.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 74556,28 грн. та №274/3909/16-ц від 30.08.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3В 746,00 грн., виданих Бердичівським міськрайонним судом, постановою від 10.10.2016 р. ці виконавчі провадження були об'єднані.

Рішення суду не виконано, боржник має наявні невиконанні зобов'язання, покладенні на нього судовим рішенням.

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов"язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов"язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, державним виконавцем повідомлено боржника про наявність виконавчого провадження, зокрема, докази надсилання боржнику копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, що боржник свідомо вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово - до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (частини 1, 3, 4 відповідної статті).

Згідно п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу - до виконання зобов'язань. Підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Як вказувалось вище, державним виконавцем на надано доказів надсилання на адресу боржника копій постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Крім того, державним виконавцем не надано будь-яких доказів, які б вказували на те, що боржнику відомо про існування виконавчих проваджень щодо нього.

За таких обставин суд вважає, що державним виконавцем не доведено того, що ОСОБА_2 допускав будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання обов'язків, покладених на нього виконавчими документами, маючі при цьому реальні можливості виконати ці обов'язки, і цьому не заважали будь-які незалежні від ОСОБА_2 об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

За таких умов, з огляду на те, що суд негайно розглядає подання, а державним виконавцем не надано достатньо доказів на підтвердження вимог свого подання, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості без підтвердження факту ухилення від її сплати у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного держаного виконавця Бердичівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Копію ухвали направити для відома Бердичівському міськрайонномуо відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Замега