Ухвала

іменем україни

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до розмірів часток в домоволодінні, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Одеська міська рада, про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до розмірів часток в домоволодінні.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 31 березня 2004 року. Інша частина житлового будинку належить відповідачам на підставі договору дарування від 24 квітня 2001 року. У користуванні сторін знаходиться земельна ділянка площею 584 кв. м, яка була виділена первісному користувачу на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 15 жовтня 1953 року № 1146. При укладенні договору міни від 31 березня 2004 року, продавець вказав, що між нею та колишніми співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою, згідно з яким у її користування перейшло право користування частиною земельної ділянки, яка складається з двох невеликих частин, відокремлених одна від одної земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні відповідачів, і загальним проходом. При цьому її частина земельної ділянки зайнята під двір, літню кухню і навіс, а інша відокремлена частина земельної ділянки зайнята під город (за технічним паспортом - фруктовий сад). У загальному користуванні залишилась частина земельної ділянки, зайнятої під загальних прохід. У зв'язку з цим по межам розділу земельної ділянки було встановлено огорожу. У літку 2004 року між нею та відповідачами виник конфлікт з приводу користування земельною ділянкою, при цьому відповідачами самочинно було перенесено огорожу, яка розділяє їх земельну ділянку та захоплено частину земельної ділянки загального користування, яка використовується під загальний прохід.

У зв'язку з неможливістю користування загальним проходом і відповідно неможливістю користування частиною земельної ділянки позивач вважала збереження порядку користування земельною ділянкою у тому вигляді, який був визначений раніше, неможливим і просила визначити новий порядок відповідно до ідеальних часток в праві власності.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 липня 2011 року в задоволенні позову відмовлено.

Визначено існуючий порядок користування земельною ділянкою, що розташована при домоволодінні АДРЕСА_1 між співвласниками домоволодіння, з відступом від ідеальних часток співвласників зі збереженням ділянки загального користування, виділивши у користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 (співвласники Ѕ частини житлового будинку) земельну ділянку площею 288 кв. м, а саме: від лівої бокової межі ділянками з відступом 8,0 м від фасадної межі на зовнішню межу надвірної стіни жилого будинку літ. «А» орієнтовану на ліву бокову межу ділянки площею 1,13 м; далі по осі міжквартирних перегороджень, що відокремлюють квартири співвласників на всю їх довжину до перетинання з надвірною стіною прибудови літ. «А» у місця їх примикання прибудови літ. «А1»; по надвірній межі зовнішньої стіни прибудови літ. «А», що орієнтована на задню межу земельної ділянки і далі по лінії продовження до перетинання з віссю існуючого огородження; поворот ліворуч по осі існуючого огородження довжиною 7,80 м; поворот ліворуч по осі існуючого огородження довжиною 6,20 м; поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 8,70 м до перетинання з лівою боковою межею земельної ділянки в точці, яка розташована з відступом 3,60 м від задньої зовнішньої межі.

ОСОБА_8 (співвласник Ѕ частини житлового будинку) земельну ділянку площею 273 кв. м, що складається з двох частин, а саме: межа, що відділяє земельну ділянку площею 118 кв. м, яка розташована з приляганням до лівої та фасадної зовнішнім межам земельної ділянки: від фасадної межі ділянки з відступом 1,89 м від правої бокової межі на надвірний кут прибудови літ. «А» довжиною 1,0 м і далі по надвірній межі зовнішньої стіни, що орієнтована на праву бокову межу земельної ділянки площею 6,73 м; поворот ліворуч на надвірній межі зовнішньої стіни прибудови літ. «А1» довжиною 4,75 м до перетинання з надвірною стіною прибудови літ. «а»; далі по осі міжквартирних перегороджень, що відокремлюють квартири співвласників на всю їх довжину до перетинання із надвірною стіною будинку літ. «А», що орієнтована на ліву бокову межу ділянки; далі по лінії продовження довжиною 1,13 м до перетинання з лівою боковою межею ділянки, в точці розташованій з відступом 8,0 м від фасадної межі.

Межа, що відділяє земельну ділянку площею 155 кв. м, яка розташована з приляганням до правої зовнішньої межі земельної ділянки: від правої бокової межі земельної ділянки з відступом 15,75 м від фасадної межі у напрямку лівої бокової межі по осі існуючих огороджень довжиною 7,85 м (1,65+6,20); поворот праворуч по осі існуючого огородження довжиною 19,48 м; поворот праворуч довжиною 8,05 м до перетинання з правою боковою межею земельної ділянки в точці, розташованій з відступом 3,60 м від задньої межі.

Межа, що відділяє земельну ділянку загального користування площею 27 кв. м. загального користування співвласників: від фасадної межі ділянки з відступом 1,89 м від правої бокової межі на надвірний кут прибудови літ. «А1» довжиною 1,0 м і далі по надвірній стіні прибудови літ. «А1»довжиною 6,73 м; поворот праворуч довжиною 90,20 м; поворот ліворуч по осііснуючого огородження довжиною 7,80 м; поворот ліворуч по осііснуючого огородження довжиною 1,65 м до перетинання з правою боковою межею земельної ділянки.

Межа, що відділяє земельну ділянку площею 60 кв. м надлишків, що розташовані у задньої межі земельної ділянки: від лівої бокової межі з відступом 3,60 м до задньої межі по прямій лінії довжиною 16,75 м до перетинання з правою межею земельної ділянки в точці з відступом 3,60 м від задньої межі.

Користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6надлишками земельної ділянки площею 31 кв. м збережено за місцем їх прилягання до земельної ділянки, що виділена у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Користування ОСОБА_4 надлишками земельної ділянки площею 29 кв. м збережено за місцем їх прилягання до земельної ділянки, що виділена у користування ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що графічно відображено у висновку від 10 березня 2011 року № 14474 судової будівельно-технічної експертизи Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у вигляді другого варіанту користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у додатку № 3.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 липня 2011 рокускасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 294 кв. м, розташовану з приляганням до правої бокової межі.

Збережено існуючий вхід на земельну ділянку з боку АДРЕСА_1.

Виділено у користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 294 кв. м, розташовану з приляганням до лівої бокової межі.

Вхід на земельну ділянку організовано з боку АДРЕСА_1.

Для можливості проходу до частини земельної ділянки, що виділяється, зобов'язано обладнати подвійні тамбурні двері у приміщення 1-3.

Визначено наступну межу земельних ділянок: від розділового паркану з боку АДРЕСА_1 на відстані 1,05 м від лівої бокової межі (з ділянкою № 71) в бік кута пом. «2-2» житлового будинку літ. «А» довжиною 3,40 м; вздовж зовнішньої стіни пом. «2-2» довжиною 4,49 м; поворот праворуч, по міжквартирним перегородкам, які розмежовують квартири співвласників на всю їх довжину до перетинання із зовнішньою стіною прибудови літ. «а» в місці примикання прибудови літ. «А1»; поворот ліворуч по зовнішній грані прибудови літ. «а» довжиною 0,50 м; поворот праворуч по прямій лінії до існуючої огорожі довжиною 5,02 м; поворот ліворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 7,30 м; поворот ліворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 6,20 м; поворот праворуч по вісі існуючої огорожі довжиною 19,48 м; поворот ліворуч по прямій лінії довжиною 8,70 м до перетинання з лівою боковою межею земельної ділянки, в точці, розташованій з відступом 3,60 м від задньої зовнішньої межі.

Визначено межу, яка відділяє ділянку площею 60 кв. м залишків, розташованих із задньої межі земельної ділянки наступним чином: від лівої бокової межі з відступом 3,60 м від задньої межі по прямій лінії довжиною 16,75 м до перетинання з правою межею земельної ділянки, в точці з відступом 3,60 м задньої межі.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, враховуючи, що спір між сторонами триває з 2004 року, існуючим порядком суттєво порушені права ОСОБА_4 з користування земельною ділянкою та обслуговування належного їй будинку, з метою вирішення спірного конфлікту, установлюючи порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 10 березня 2011 року № 14474, дійшов обґрунтованого висновку, що вказаний варіант порядку користування земельною ділянкою забезпечить виділення кожній стороні земельної ділянки відповідно до часток в праві власності (по Ѕ частини) по 294 кв. м, який виключає наявність земельної ділянки загального користування, відносно межі якої між сторонами і виник конфлікт та забезпечить безперешкодний доступ ОСОБА_5, ОСОБА_6 до зовнішніх мереж водопроводу, каналізації, телефону на час обслуговування та ремонту.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

І.М.Завгородня

Т.О.Писана