Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря -Бридня О.Л., розглянувшив відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок № 36-б по провулку Тихий (раніше провулок К.Лібкнехта) у м. Волноваха, Донецької області.

Позов обґрунтовано тим, що йому належав на праві приватної власності зазначений житловий будинок, на підставі типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку, посвідченого 24.04.1987 року державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 997. Договір зареєстровано у БТІ м.Волноваха 01.09.1989 року, реєстровий номер 6147. Після розлучення з дружиною ОСОБА_3, в порядку розподілу сумісно нажитого майна, 02.09.1989 року Волноваська державна нотаріальна контора видала ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на ? частину будинку, реєстровий номер 4023. Свідоцтво ОСОБА_3 зареєструвала в БТІ м.Волноваха 19.09.1989 року, реєстровий номер 6147. 19.09.1989 року він та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_3 продала йому ? частину належного їй будинку. Договір посвідчено Першою Волноваською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 4315. 08.07.2013 року ОСОБА_3 померла. Договір купівлі-продажу, після його укладання, позивач не встиг зареєструвати в БТІ Волноваського району, оригінал договору у нього не зберігся. Відповідну копію договору купівлі-продажу отримати у Волноваській державній нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки архівні документи передані до Донецького державного нотаріального архіву. Таким чином, на цей час право власності на ? частину будинку зареєстровано за ОСОБА_3, тоді як він фактично за договором купівлі-продажу є власником цілого будинку. У звязку із смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина, спадкоємцем першої черги є її донька, відповідач по справі. Оскільки він є власником цілого будинку, документ, який посвідчує його право власності, втрачено, отримати його іншим шляхом не має можливості, змушений звернутися до суду за захистом свого права, та посилаючись на норми ст. 392 ЦК України, просить визнати за ним право на ? частину будинку, набуту ним за договором купівлі-продажу від 19.09.1989 року, визнавши право власності на цілий будинок, разом з господарськими спорудами та будівлями.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із наявного у справі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку, посвідченого 24.04.1987 року державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 997, вбачається що позивач здійснив будівництво житлового будинку № 36-б по провулку К.Лібкнехта (на цей час провулок Тихий). Договір зареєстровано у БТІ м.Волноваха 01.09.1989 року, реєстровий номер 6147 (а.с.16-17).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 02.09.1989 року, виданого Першої Волноваською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 4023, у порядку розподілу сумісного майна, дружині позивача ОСОБА_3 належить право власності на ? частину будинку № 36-б, по провулку К.Лібкнехта, у м.Волноваха. Реєстрація права власності у БТІ м.Волноваха здійснена ОСОБА_3 19.09.1989 року, реєстровий номер 6147 (а.с.18).

Відповідно до договору купівлі-продажу (ксерокопія якого надана позивачем) від 19.09.1989 року, посвідченого 21.09.1989 року державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 4315, ОСОБА_3 продала, а позивач ОСОБА_1 купив належну їй ? частину житлового будинку № 36-б, по провулку К.Лібкнехта, у м.Волноваха, Донецької області (а.с.11-12).

Відповідач ОСОБА_2 ці обставини визнала та не оспорює, відповідно до наданої заяви .

Згідно до довідки від 18.08.2017 року № 886, наданої КП «Волноваське бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року, право власності на жилий будинок, який розташований за адресою: Донецька область, Волноваський район, місто Волноваха, провулок Тихий, № 36 «б» (раніше провулок К. Лібкнехта, провулок перейменовано на підставі рішення Волноваської міської ради від 16.10.2015 року № 6/59-1481), зареєстровано КП «Волноваське БТІ» в реєстраційній книзі № 22 під реєстровим номером 6147: - 01.09.1989 року за ОСОБА_1 на підставі Типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві особистої власності, посвідченого 24.04.1987 року Державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 997; - 19.09.1989 року за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого Державним нотаріусом Першої Волноваської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 4023 (на ? частину) (а.с. 15).

Відповідно до Довідки від 12.07.2017 року номер 1677/01-16 наданою Волноваською державною нотаріальною конторою архівні документи за період 1944-1990р.р. передані на зберігання до Донецького державного нотаріального архіву 18.07.2002 року, в звязку з чим надати позивачу копію Договору купівлі-продажу ? частки жилого будинку, посвідченого 19.09.1989 року немає можливості. У звязку з проведенням АТО пере адресацію заяви ОСОБА_1 про видачу копії Договору купівлі-продажу до Донецького обласного державного нотаріального архіву здійснити неможливо. (а.с10).

Згідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 08.07.2013 року (а.с.6).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ст.182 ЦК України право власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряження своїм майном, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності здійснюється в порядку: 1) прийняття/ отримання документів для державної реєстрації прав.

Відповідно до п.п. 6, 9 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553) державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до субєкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Зібраними по справі доказами підтверджується законність вимог позивача по справі.

Оригінал правовстановлюючих документів на будинок, яким є Договір купівлі-продажу ? частини будинку, існував у природі, але було втрачено їх власником - позивачем ОСОБА_1, отримати дублікат Договору на цей час він не має можливості у звязку з його знаходженням у Донецькому нотаріальному архіві у м. Донецьку де на цей час органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Посилання позивача на ст. 392 ЦК України, як правове обґрунтування позовних вимог, є правомірними, оскільки вказана норма закону стосується можливості власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, у разі втрати документу, який посвідчує його право власності, що в даному випадку і було здійснено.

Отже, існують правові підстави для визнання права власності за позивачем на цілий житловий будинок № 36 «б» провулку Тихому (раніше К.Лібкнехта) у м. Волноваха, Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 182, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 212, 214, 215-218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 36 «б» по провулку Тихий (раніше провулок К. Лібкнехта) у місті Волноваха, Донецької області, разом с господарськими спорудами та будівлями, визнавши за ним право власності на цілий будинок № 36 «б», житловою площею 54,90 кв.м., загальною площею 79,90 кв.м, разом з господарськими спорудами та будівлями, який розташований по провулку Тихий (раніше К.Лібкнехта) у місті Волноваха, Донецької області.

Оригінал рішення знаходиться в справі № 221/4188/17 та зберігається в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Є.І.Мохов