04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Шевченківського районного суду
м. Києва від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 20 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», далі - ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог зазначало з 03 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_7 укладено кредитний договір відповідно до умов якого позивач надав кредитні кошти у розмірі 117 279,00 дол. США, а ОСОБА_4 зобов'язувалася повернути вказані кошти у повному обсязі в строк до
02 лютого 2022 року та сплачувати відсотки в розмірі 13,5% річних.
ОСОБА_4 свої зобов'язання не виконує належним чином, у зв'язку
з чим станом на 06 серпня 2015 року перед позивачем утворилась заборгованість, що становить 96 434,19 дол. США з яких: 51 094,71 дол. США - заборгованість по кредиту, 10 999,83 дол. США - заборгованість за процентами, 195 721 грн 65 коп. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 46 160 грн 99 коп. - неустойка за прострочення сплати процентів;
1 237,72 дол. США - три проценти річних, 476 897 грн 10 коп. - штраф за невиконання п. 4.2.6 Кредитного договору.
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_5 03 квітня 2008 року укладено договір поруки.
За даним договором ОСОБА_5 зобов'язувався відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_8 зобов'язань, відповідно до кредитного договору в повному обсязі. Як зазначає позивач, відповідальність відповідачів є солідарною.
Ураховуючи наведене, ПАТ «Брокбізнесбанк» просило стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 96 434, 19 дол. США, що згідно курсу НБУ станом на
06 серпня 2015 року еквівалентно 2 093 984 грн 92 коп.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь

ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за кредитним договором станом на

06 серпня 2015 року у розмірі: заборгованість за кредитом - 51 094, 71 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 109 477 грн 38 коп.; заборгованість за процентами - 10 999, 83 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 06 серпня 2015 року становить 238 851 грн 78 коп., неустойку з прострочення сплати кредиту - 195 721 грн 65 коп.; неустойку за прострочення сплати процентів - 46150 грн 99 коп.; штрафі за невиконання п. 4.2. кредитного договору - 476 897 грн 10 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції,

з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконали,

у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з них на користь банку у солідарному порядку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 03 квітня 2008 року

між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти для придбання нерухомого майна на первинному ринку в сумі 117 279,00 дол. США строком користування до 03 квітня2017 року зі сплатою 13, 5% річних.

В п. 2.1 договору зазначено, що позичальник здійснює повернення кредиту у готівковій або безготівковій формі на відкритий банком позичальнику позичковий рахунок не пізніше 15 числа місяця, наступного за платіжним, згідно з графіком наведеним у додатку №1, який є невід'ємною частиною цього договору.

Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на зазначені в ньому умови.

Додатковою угодою від 28 грудня 2011 року № 1 до кредитного договору від 03 квітня 2008 року №212 І-71 продовжено строк користування кредитними коштами до 02 лютого 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання за договором та надав ОСОБА_4 кошти в розмірі 604 108 грн 18 коп., що підтверджується заявами на видачу готівки від 03 квітня 2008 року № 901,

№ 902.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала отримання кредитних коштів.

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення

у розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п. 1 цього договору, від суми простроченої заборгованості.

03 квітня 2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_9 укладено договір поруки № 101.

Як зазначено в п. 1. 1 договору, поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором від 03 квітня 2008 року за повернення кредиту у розмірі 117 279,00 дол. США, за виплату процентів по кредиту у розмірі 13,5% річних, за виплату штрафних санкцій передбачених за кредитним договором. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором - не пізніше 02 квітня 2017 року.

Додатковою угодою від 28 грудня 2011 року № 1 до договору поруки від 03 квітня 2008 року № 101 поручитель погодився із подовженням строку користування кредитними коштами до 02 лютого 2022 року.

Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами.

Згідно розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 06 серпня

2015 року заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем становить

96 434,19 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 2 093 984 грн, 92 коп.

з яких: заборгованість за кредитом - 51 094, 71 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 109 477 грн 38 коп.; заборгованість за процентами - 10 999, 83 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 238 851 грн, 78 коп.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 195 721 грн 65 коп.; неустойка за прострочення сплати процентів - 46 160 грн 99 коп.; штраф за невиконання пункту 4.2.6 кредитного договору -

476 897 грн 10 коп., 3 % річних - 1 237,52 дол. США.

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, встановив, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконали та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6,відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 грудня

2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова