УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 20 липня

2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 26 жовтня 2006 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору, станом

на 26 листопада 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 7 106 гривень

56 копійок, з яких: заборгованість за кредитом - 4 974 гривні 90 копійок; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1 217 гривень

56 копійок; заборгованість за пенею та комісією - 99 гривень 50 копійок, штраф (фіксована частина) - 500 гривень; штраф (процентна складова) - 314 гривень 60 копійок, яку банк просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня

2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 20 липня 2017 року, у задоволенні позову - відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість з часу отримання кредиту і до 26 листопада 2016 року та, врахував, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Встановивши, що про порушення свого права позивач дізнався у березні 2007 року, коли відповідач не здійснив черговий щомісячний платіж, з даним позовом звернувся з пропуском позовної давності (у вересні 2013 року), не обґрунтувавши причини пропуску, суди дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову на підставі вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 20 липня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня