АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Хмарук Наталії Іванівни в інтересах Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва, третя особа: Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання зайнятості на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва (надалі - КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва») про визнання зайнятості на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників.

Зазначав, що працював на посаді асфальтобетонника в КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» в період з 01 січня 1988 року до 09 липня 1991 року та з 11 червня 1998 року до 30 червня 2009 року.

Посилаючись на те, що невизнання КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» посади асфальтобетонника такою, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за результатами атестацій робочих місць за умови праці в період з 11 червня 1998 року до 13 листопада 2007 року, порушує його соціальні гарантії, просив визнати позивача в період з 11 червня 1998 року до 13 листопада 2007 року на посаді асфальтобетонника КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» як таку, що відноситься до робіт із шкідливими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішенням, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, вислухавши представника відповідача, який підтримав апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 23 лютого 2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» із заявою про надання уточнюючої довідки відповідного зразку для підтвердження пільгового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній на пільгових умовах для оформлення пенсії за віком (а.с.14 т.1).

Листом від 10 березня 2016 року № 62/1-131 КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» повідомило про те, що асфальтобетонники не мають права на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 за 1999 та 2004 рік (а.с.16 т.1).

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом № 41-к від 10 червня 1998 року прийнятий на роботу з 11 червня 1998 року асфальтобетонником 3-го розряду у шляхово-ремонтну службу ШЕД Дніпровського району м. Києва; наказом № 30К від 17 березня 2003 року переведений асфальтобетонником 4-го розряду шляхово-ремонтної дільниці; наказом № 137к від 18 листопада 2004 року переведений з 18 листопада 2004 року асфатобетонником 5-го розряду дорожньо-ремонтної служби; наказом № 92к від 25 червня 2009 року звільнений з 30 червня 2009 року за ст. 36 п. 1 КЗпП (а.с.7-10 т.1).

Відповідно листа КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» № 62/1-56 від 09 лютого 2016 року, ОСОБА_2 працював на посаді асфальтобетонника в Експлуатаційному лінійному управлінні автомобільних шляхів Дніпровського району м. Києва з 01 січня 1988 року (наказ № 71-к від 31.12.1988 року) по 09 липня 1991 року (наказ № 38к від 09.07.1991 року) і з 11 червня 1998 року (наказ № 41к від 10.06.1998 року) по 30 червня 2009 року (наказ № 92к від 25.06.2009 року) (а.с.11 т.1).

Встановлено, що експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів Дніпровського району м. Києва реорганізоване у КП «Шляхово-експлуатаційну дільницю по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району м. Києва» з 01 липня 1987 року.

Рішенням Київської міської Ради № 54/1488 від 02 жовтня 2001 року КП «ШЕД по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» реорганізовано в КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них» Дніпровського району м. Києва, про що також наявний запис у трудовій книжці позивача (а.с.40 т.1).

Встановлено, що атестація робочих місць вперше проводилася у 1999 році (наказ № 49 від 03.06.1999 року, згодом у 2004 році (наказ № 78 від 19.07.2004 року) та у 2007 році (наказ № 108 від 14.11.2007 року). За результатами атестації робочих місць (робоче місце асфальтобетонника) у 1999 році (наказ № 49 від 03.06.1999 р.) та у 2004 році (наказ № 78 від 19.07.2004 р.) - право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 не підтверджено.

Разом з тим, згідно наказу №49 від 03 червня 1999р. «Про проведення атестації робочих місць» ШЕД Дніпровського району м. Києва, за результатами визначення шкідливості та небезпечності умов праці працівників ШЕД, посаду асфальтобетонника визнано такою, що передбачає роботу з шкідливими, важкими умовами праці й у відповідності до додатку до наказу до переліку професій по яким надається щорічна додаткова відпустка віднесено також і посаду асфальтобетонник (а.с.12, 60, 61 т.1).

Відповідно Додатку № 1 до наказу № 78 від 19 липня 2004 року «Про проведення атестації робочих місць» КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва», до переліку професій по яким надається щорічна додаткова відпустка, доплата до зарплати та харчування віднесено професію асфальтобетонник (а.с.13, 61, 62 т.1).

Встановлено, що наказом № 108 від 14 листоада 2007 року на підприємстві була проведена атестація робочих місць: асфальтобетонника й визначено право на пенсію на пільгових умовах з 14 листопада 2007 року (а.с.8-9,11 т.1).

Згідно Додатку № 1 до наказу № 108 від 14 листопада 2007 року «Про проведення атестації робочих місць» КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» до переліку професій, по яким надається щорічна додаткова відпустка, спец харчування, пенсія на пільгових умовах за списком № 2 віднесено професію - асфальтобетонник (а.с.63, 64 зв. т.1).

Встановлено, що професія асфальтобетонника віднесена до посад із шкідливими та важкими умовами праці відповідно розділу XXVII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, а також розділу XXVII Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 з наступними змінами.

З долученої до справи копії постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, по адміністративній справі № 755/2544/15-а за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва, третя особа КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва про визнання дій неправомірними, убачається, що вказаним судовим рішенням визнано доведеним, що посада асфальтобетонника в КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва у період роботи з 07 липня 1998 року по 24 грудня 2014 року віднесена до посад за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.221-223 т.1).

Предметом заявленого по справі спору є період з 11 червня 1998 року по 13 листопада 2007 року за який позивач просить визнати за ним зайнятість за професією асфальтобетонника в КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з підстав його доведеності з урахуванням долучених до справи доказів, а також встановлених по іншій, адміністративній справі обставин, які не підлягають доказуванню по даній справі.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що за результатами атестації робочих місць, робоче місце асфальтобетонника в 1999 році та 2004 році - право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 не підтверджено, а лише дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, а в період з 1999 року по 2007 рік працівники в шкідливих умовах були задіяні не повний робочий день, окрім основної роботи вони виконували і інші роботи, які не пов'язані з шкідливими і небезпечними, колегія суддів визнає необґрунтованими, такими, що нічим не підтверджені й спростовуються обставинами, встановленими судовим рішенням по іншій справі.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників (461-2016-п), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2, виконуючи трудові обов'язки згідно професії, яку обіймав у оспорюваний період, в шкідливих умовах був задіяний неповний робочий день.

Районним судом обґрунтовано враховано положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, у відповідності до яких обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року по адміністративній справі № 755/2544/15-а визнано доведеним, що період з 11 червня 1998 року по 13 листопада 2007 року професія асфальтобетонника в КП «ШЕУ Дніпровського району м. Києва» віднесена до робіт зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив чинність вказаного судового рішення й його неоскарження та відсутність наміру оскарження в касаційному порядку, яким фактично встановлено обставини, які стосуються ОСОБА_2 та які не підлягають доказуванню по даній справі, остільки він, як і особа по іншій справі, що отримала право на пільги, в оспорюваний період працював на посаді асфальтобетонника повний робочий день, зі шкідливими, важкими умовами праці, а тому має право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №2.

Згідно вимог ст. 2-1 КЗпП України, Україна забезпечує рівність трудових прав усіх громадян незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової і національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

З урахуванням викладеного та матеріалів справи, у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав до задоволення позову.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Хмарук Наталії Іванівни в інтересах Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 755/4941/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8972/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.