Провадження № 2/522/3807/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом, по якому просила в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що складається з права власності на 19/100 (девятнадцять сотих) частин будівлі творчої студії, що розташована за адресою: Одеська область, м.Одеса, ОСОБА_6 спуск, будинок 6-8, реєстраційний номер майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 11054525, надати її у власність 19/200 (девятнадцять двохсотих) частин будівлі творчої студії, що розташована за адресою: Одеська область, м.Одеса, ОСОБА_6 спуск, будинок 6-8, а 19/200 (девятнадцять двохсотих) частин на будівлі творчої студії, що розташована за адресою: Одеська область, м.Одеса, ОСОБА_6 спуск, будинок 6-8, надати у власність ОСОБА_2.

При цьому посилається на те, що 20 вересня 1996 року між нею та відповідачем відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райради народних депутатів виконкому Одеської міськради народних депутатів було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №238.

За час проживання у шлюбі ними було побудовано власними силами та за власні кошти 19/100 частин будівлі творчої студії, що розташована за адресою: Одеська область, м. Одеса, ОСОБА_6 спуск, будинок 6-8, що підтверджується: рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2004 року по справі .№2-2719/2004р., яким за відповідачем визнано право власності на будівництво творчої майстерні площею 85,8 кв.м. та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2004 року по справі №2-2719/2004р., яким визнано за відповідачем право часткової власності на 19/100 частин будівлі цієї творчої студії, яке було 06.07.2005 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за

Наступними реквізитами: реєстраційний номер майна 11054525; тип майна будівля творчої студії; адреса нерухомого майна Одеська обл. м. Одеса, ОСОБА_6 спуск, буд. 6-8; загальна площа (кв.м) 453,1; технічний опис майна будівля творчої студії; номер запису 3769 в книзі: 47 неж-2. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, тому відповідно до ст.69 СК України кожен співвласник має право на поділ спільного майна. Домовленості про добровільне поділ майна, між позивачем та відповідачем не досягнуто, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача у судовому засідані, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідані, позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що позивач не довела належними та допустими доказами ні того, що спірне майно було придбано під час шлюбу, ні того, що воно було придбане за спільні коштами або набуте спільною працею.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, вважає позов позивача таким, що не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої райради народних депутатів виконкому Одеської міськради народних депутатів про що в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис за №238.

У 2003 році ОСОБА_2 отримав нежитлове приміщення за адресою: м. Одеса, ОСОБА_6 спуск, будинок 6-8, що підтверджується довідкою Одеської обласної організації -правління Національної спілки художників України від 23.02.2017р. № 01- 02/58.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 січня 2004 року по справі №2-2719/2004 р. судом встановлено, що Одеському комбінату художнього фонду УРСР було відведено земельну ділянку площею 0,08 га в районі спуску Короленко, 6-8, для будівництва творчих студій скульпторам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ще у 1970 році. Через відсутність матеріальних засобів на будівництво творчих студій за адресою: спуск Короленко, 6-8, дирекція ОХПК доручено провести будівництво скульпторам ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3 за свій рахунок та власними силами.

Також, як встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2- 2719/2004р., що згідно виписки з протоколу засідання Правління Одеської організації Спілки художників від 04.12.1987 року творча майстерня ОСОБА_6 була передана скульптору ОСОБА_11 та 27.11.2003 року згідно заяви скульптора ОСОБА_12 і протоколу засідання правління ООСХ №37 від 27.11.2003 року творча майстерня ОСОБА_12 по сп. Маринеско 6-8 в м. Одесі була передана скульптору ОСОБА_2

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Експертного висновку про технічний стан і можливість подальшої надійної експлуатації нежитлової будівлі, розташованої по спуску ОСОБА_6 6-8 в місті Одесі, розробленого на підставі листа - замовлення від 09.09.2004 року зазначено, що будівля побудована в середині 1970-х років за проектом, розробленим Одеським виробничо-художнім комбінатом художнього фонду УРСР і узгодженим у відповідних органах державного нагляду.

Також відповідно до проекту розробленого у 1971 скульптурних студій по вулиці спуск ім. Короленко 6- 8 за замовленням Одеського художньо-виробничого комбінату Художнього фонду УРСР у тому числі копій наступних креслень проекту: Генплан. Розріз план покрівлі АР -1 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8 ; Плани на відм. 0.00., 3.25 АР - 2 - специфікація збірних залізо- бетонних перемичок скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8 ; План фасадів 1-6 та 6-1 АР-3 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План покриття. План фундаментів перерізу 1-1, 2-2, 3-3, 4-4, 5-5 АР-4 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; Ліхтар. План. Розрізи. Вузли АР -5 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План з мережами каналізації, розрізи по каналізації ВК-1 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План на відмітці +000 з мережами газопостачання ГР-1 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План внутрішнього електропостачання ЄР-1 скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План на відмітці +000 з мережами опалення, гарячого та холодного водопостачання ОВВ-1 жовтень 1971 р. скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; Генплан зовнішніх інженерних мереж НС-1 жовтень 1971 р. Профіль по каналізації скульптурних студій по вул. спуск ім. Короленко 6-8; План установки АСГВ- 10, демонтажу газопроводу за адресою: спуск Короленко буд. 8., вбачається, що будівлю творчої майстерні за адресою: м. Одеса, спуск ОСОБА_6 (колишня назва спуск ім. Короленко), буд. 6-8 було побудовано у 1971-1972 роках.

Відповідно до письмових доказів наявних в матеріалах справи а саме: копії абонентської книжки по особовому рахунку №2560 «Одесагаз» від 02.03.1980р.; копії посвідчення на право користування проточними і ємнісними газовими водонагрівачами від 13.12.1982р. за адресою спуск Короленко 8; копією рахунку за електроенергію від 22.12.1991р.; копії рахунку за електроенергію від 30.10.1996р.; копії рахунку за електроенергію від 09.06.1997р.; копії рахунку за електроенергію від 30.11.2000р.; копією розрахункової книжки внесення платежів за квартиру та комунальні послуги №4467783 особовий рахунок №2560 від 01.09.1995р.; копії квитанції за електроенергію №840; копії квитанції про оплату електроенергії per. № художня майстерня спуск ОСОБА_6 від 14.10.02р. вбачається, що вищевказана майстерня до передачі відповідачу знаходилася в користуванні скульптора ОСОБА_6 та експлуатувалася як закінчений обєкт.

Виходячи з вищевказаного суд дійшов висновку, що будівля творчої майстерності за адресою: м. Одеса, спуск ОСОБА_6 буд. 6-8, була набута відповідачем як закінчений будівництвом обєкт.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.71 Сімейного Кодексу України, спір про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя може бути вирішений судом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 57 СК України майно набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Відповідно до п.24 Постанови пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде

встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Відповідно до правової позиції викладену у Постанові Верховного суду України від 07 вересня 2016 року зазначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Відповідно до ч.1 ст. 63 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що спірне майно було придбане за спільної працею подружжя та те, що воно було придбане під час шлюбу і є обєктом спільної власності подружжя.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають істотне значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженнями в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57, 60, 61, 63, 69,71 СК України ст.ст. 7, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розподіл майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Бойчук