УхвалА

іменем україни

4 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Маляренка А.В., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа - садівниче товариство «Оріон», про визнання недійсним та скасування рішення селищної ради, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Харківської області від 7 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 16 вересня 2007 року йому згідно з протоколом засідання правління садівничого товариства «Оріон» (далі - СТ «Оріон») надано у постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1, яка розташована на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області. Вказана земельна ділянка раніше належала ОСОБА_5 на праві власності, який виключений із членів СТ «Оріон» з відповідними наслідками у вигляді припинення користування земельною ділянкою.

30 червня 2009 року Харківською районною державною адміністрацією Харківської області прийнято розпорядження про передачу йому у власність земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_1, загальною площею 0,12 га, із земель СТ «Оріон», що розташовані на території Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області, а 26 грудня 2009 року він отримав державний акт на право власності на спірну земельну ділянку. Пізніше йому стало відомо, що рішенням Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 14 травня 1996 року земельна ділянка НОМЕР_1, загальною площею 0,06 га, із земель СТ «Оріон» була передана безкоштовно у власність ОСОБА_5

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 30 травня 2012 року, що набрало законної сили, розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 30 червня 2009 року в частині безоплатної передачі йому у власність земельної ділянки НОМЕР_1 визнано недійсним, державний акт на право власності на земельну ділянку від 26 грудня 2009 року, виданий на його ім'я, визнано незаконним. Вважав, що при ухваленні вказаного вище рішення судом не надано належну оцінку рішенню Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської область від 14 травня 1996 року та держаному акту на право власності на землю від 7 червня 1996 року, які стали підставою для скасування виданого йому державного акту на право власності на земельну ділянку від 26 грудня 2009 року.

Зазначав про те, що селищна рада, приймаючи рішення від 14 травня 1996 року, вийшла за межі повноважень, оскільки цим рішенням було передано ОСОБА_5 безкоштовно у приватну власність земельну ділянку СТ «Оріон» без вилучення її у постійних землекористувачів. Садівничому товариству спірна земельна ділянка надана у постійне користування лише у 2001 році, а до цього часу землі належали на праві постійного користування Інституту тваринництва та безпосередньо використовувались дослідним господарством «Українка» (далі - ДГ «Українка») та дослідним господарством «Кутузівка» (далі - ДГ «Кутузівка»). Вважав, що такими діями відповідачів порушено його права.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд визнати рішення Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 14 травня 1996 року у частині передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 0,06 га, у СТ «Оріон», недійсним та скасувати. Також просив визнати державний акт на право власності на землю від 7 червня 1996 року, виданий на ім'я ОСОБА_5, недійсним.

Рішенням Харківського районного суду Харківської область від 9 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано рішення Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської область від 14 травня 1996 року, у частині передачі безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки НОМЕР_1, загальною площею 0,06 га, у СТ «Оріон» недійсним та скасовано. Визнано державний акт на право власностіна землю від 7 червня 1996 року НОМЕР_3 недійсним.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 7 квітня 2017 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що спірна земля надавалась СТ «Оріон» на підставі рішень виконавчого комітету Харківської районної ради народних депутатів зі згоди ДГ «Українка» та ДГ «Кутузівка», які рішення виконавчого комітету районної ради не оскаржували, погоджувались з передачею земель й підтвердили такі обставини своєю згодою на вилучення цих земель з передачею їх садівничому товариству, що відповідає положенням ст. ст. 10, 12, 16, 21, 107 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що 14 травня 1996 року рішенням Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області 42 членам СТ «Оріон», у тому числі ОСОБА_5, було надано безкоштовно у приватну власність спірну земельну ділянку, на яку він отримав державний акт на право приватної власності на землю від 7 червня 1996 року НОМЕР_3 та зареєстрував його у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Отже, висновок апеляційного суду про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України) щодо порушення земельного законодавства при виділенні ОСОБА_5 спірної земельної ділянки та порушення такими діями відповідачів його прав, чи обов'язків (ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України), є правильним й відповідає положенням закону.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 7 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

А.В. Маляренко

О.В. Попович