Провадження №2-н/760/352/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ДП»ІНВЕСТЖИТЛО» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку , суддя

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника250 455, 52 гр. заборгованої заробітної плати, яка складається з:50 731, 86 гр. за розрахунками по оплаті праці, 838, 78 гр. вихідної допомоги, 1 452, 39 гр. компенсації за відпустки, 155 022, 99 гр. за розрахунками по підзвітних сумах, що складає 208 046, 02 гр.

Решта суми - 422 409, 50 гр. є середнім заробітком за час затримки по день фактичного розрахунку.

В прийнятті заяви про видачу судового наказу має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що нарахованою та не виплаченою сумою є 208 046, 02 гр., а решта суми - середній заробіток за час затримки виплати даної суми.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 зазначеної вище Постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Враховуючи викладене вище, заявлення вимоги про стягнення фінансової санкції, якою є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, підстави для видачі судового наказу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 96, п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ДП»ІНВЕСТЖИТЛО» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя