АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/ 9087/2017 Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_17 , 3-я особа Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років, усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років, усунення від права на спадкування за законом.

Свої вимоги мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_7, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Позивачі проживали все своє життя разом із померлим, оскільки батько спадкодавця був вітчимом позивача ОСОБА_3 Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження між ОСОБА_8 (батьком спадкодавця) та ОСОБА_18 (матір'ю ОСОБА_3 і бабусею ОСОБА_2.). З 1968 року по 1982 рік позивачі з померлим проживали однією сім'єю в м. Каневі, Черкаської області. Після смерті ОСОБА_7 позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, але вони були повідомлені, що окрім них на спадкове майно претендують і відповідачі, при цьому ОСОБА_6.є рідною сестрою покійного, аОСОБА_5 - двоюрідною його сестрою. Однак, відповідачі ніколи не цікавились життям померлого, не турбувались про його стан здоров'я за життя, коли він переніс інфаркт міокарда і йому була встановлена друга група інвалідності з 14.08.2012 року довічно. Після такої хвороби ОСОБА_7 потребував сторонньої допомоги, позивачі увесь час піклувались за нього, купували їжу та предмети домашнього вжитку, вели з ним спільне господарство. Відповідачі не допомагали ОСОБА_7 ні грошовими коштами, ні ліками, ні піклуванням, не відвідували його. Похованням ОСОБА_7 займався ОСОБА_2, тобто, за спадкодавцем за життя і після його смерті піклувались тільки позивачі, а будь- якої допомоги з боку відповідачів він не отримував. Просили встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю понад п'ять років і усунути ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від права на спадкування за законом на майно померлого ОСОБА_7

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року позов задоволено частково. Усунуто ОСОБА_5 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 В решті в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивачів подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

В суді апеляційної інстанції позивачі та їх представник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_9 просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_5 просила ухвалити рішення на користь ОСОБА_3.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2006 року ОСОБА_10 та ОСОБА_7 є співвласниками квартири № АДРЕСА_1 в рівних долях (а.с. 10).

Дана квартира є однокімнатною, ізольованою, житловою площею 21,8 м2, загальною площею 51,2 м2, розташована на 6 поверсі 23-поверхового гаку, про що свідчить технічний паспорт на квартиру (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_10 в цій квартирі були зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_11, з 21.06.2013 року , ОСОБА_12 з 25.07.2014 року (а.с. 12).

Протягом 2012 року ОСОБА_7 переніс інфаркт міокарду, лікувався у кардіологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні №1, йому була зроблена операція на серці 19.06.2012року - аортокоронарне шунтування в Київському міському центрі серця, був виписаний у поступово-нормальному стані з подальшим проходженням реабілітації у кардіологічному відділенні (а.с.24-36).

14.08.2012 року йому була встановлена друга група інвалідності довічно (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_7 у віці 66 років помер від хронічної ішемічної хвороби серця, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть, довідкою про причини смерті, лікарським свідоцтвом про смерть (а.с.14-16).

В частині задоволення позовних вимог щодо відповідача ОСОБА_5, суд першої інстанції прийшов до такого висновку, оскільки відповідач ОСОБА_5 визнала позовні вимоги повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову позивачам ОСОБА_12 в решті позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачами не доведено факт проживання з покійним однією сім'єю протягом п'яти років, а також те, що він потребував постійного стороннього догляду, від надання якого відповідач ОСОБА_6 ухилялася.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивачів про те, що вони проживали протягом п'яти років із спадкодавцем, спростовані тим, що ОСОБА_3 проживала в АДРЕСА_2, що підтверджено сусідами ОСОБА_13 та ОСОБА_19, а також довідкою Канівської об'єднаної державної податкової інстанції про те, що ОСОБА_2 за адресою в місті Каневі займався підприємницькою діяльністю та звітував про неї в м.Каневі.

Достовірних доказів того, що він постійно проживав із спадкодавцем протягом п'яти років позивач суду не надав.

Крім того, встановлення факту проживання позивачів із спадкодавцем в даному випадку не має юридичного значення, оскільки у померлого є спадкоємець другої черги - рідна сестра ОСОБА_6, а підстав для усунення її від спадкування немає.

Відповідно до ст.. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані .

Судом встановлено, що спадкодавець був інвалідом другої групи через хворобу серця.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, він працював, отримував заробітну плату, періодично перебував у санаторії, який відвідував самостійно без сторонньої допомоги, що свідчить про те, що він не перебував у безпорадному стані та не потребував постійної сторонньої допомоги.

Апелянти також не надали суду доказів того, що сам спадкодавець чи будь-хто зверталися до відповідача ОСОБА_6 з проханням надати допомогу ОСОБА_7, а вона в цьому відмовила, або будь-яким іншим шляхом ухилилася від надання допомоги спадкодавцеві.

Та обставина, що позивачі періодично спілкувалися із померлим та надавали йому різні побутові послуги, а також приймали участь у його похованні, на думку колегії суддів, не дає їм підстав для спадкування за законом , оскільки законом передбачена черговість спадкування, відповідно до якої відповідач ОСОБА_6 має переважне право як спадкоємець другої черги.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_15 ОСОБА_16 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 7 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :