Справа № 682/705/17
Провадження № 2/682/390/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит, -

встановив:

14.03.2017 р. позивач, приватний підприємець ОСОБА_2, звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13 грудня 2013 року між ним та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу товарів у кредит, за яким відповідач придбала у нього цифровий приймач TRIMAX TR-2012 вартістю 630 грн. та мобільний телефон Nokia 107 вартістю 386 грн., однак зобовязання за договором відповідачка не виконала належним чином, сплативши лише частково суму основного боргу у розмірі 300 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Разом із тим, вважає, що накладення штрафу та пені є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є безпідставним.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору купівлі-продажу товарів у кредит від 13.12.2013 року приватний підприємець ОСОБА_2 («Продавець») надав ОСОБА_3 («Покупець») в кредит цифровий приймач TRIMAX TR-2012 вартістю 630 грн. та мобільний телефон Nokia 107 вартістю 386 грн., разом загальна сума за договором склала 1016 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору Покупець зобовязався прийняти товар і розрахуватися за нього не пізніше 13.03.2014 року в порядку та на умовах даного Договору.

Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору оплата товару здійснюється покупцем у визначений договором строк шляхом сплати щомісячного платежу до 13 числа в рахунок погашення суми основного боргу у розмірі не менше ніж 340 грн. Окрім того, згідно умов договору, за користування кредитом покупець зобовязаний додатково щомісячно сплачувати плату у розмірі 2,5% від суми залишку основного боргу за попередній місяць. Нарахування плати за користування кредитом починається з 13.12.2013 року.

Судом встановлено, що Відповідач свої зобовязання за договором не виконала належним чином, сплативши лише частково суму основного боргу 300 грн. у серпні 2015 року. Залишок основного платежу склав 716 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п 4.2 Договору купівлі-продажу товарів у кредит, укладеного між позивачем та відповідачем 13 грудня 2013 року, за прострочення здійснення основного платежу покупець зобовязався сплачувати продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу.

Крім того, в разі здійснення прострочення чергового платежу за товар покупець зобовязаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки встановленої Національним банком України від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупкем має бути проведено черговий платіж.

Згідно із розрахунку заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 13 грудня 2013 року, станом на 13 лютого 2017 року загальна сума боргу відповідача перед приватним підприємцем ОСОБА_2 становить 3316 грн. 54 коп., з яких:

716,00 грн. - залишок за кредитом;

837,70 грн.- нараховані відсотки за користування кредитом;

335,08 грн.- штраф 1%;

670,84 грн.- пеня;

756, 92 грн.- збитки, завдані інфляцією.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 4.2 передбачено одночасне застосування штрафу та пені як видів цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_3 основного боргу за договором на суму 716 грн., суми плати за користування кредитом 837, 70 грн., штрафу на суму 335, 08 грн., збитків, заподіяних інфляцією на суму 756,92 грн., а разом на суму 2645, 70 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 550,610,611,612,625,629 ЦК України, ст.ст.10,60,88,209,212,214-215,224 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов приватного підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товарів у кредит задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного підприємця ОСОБА_2 2645,70 грн. заборгованості за кредитним договором та 512 грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.