Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1299/17 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н.С.
Категорія 53 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до комунальної організації "Радомишльська стоматологічна поліклініка" Радомишльської районної ради Житомирської області про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати незаконними накази: 1) головного лікаря комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» № 66 від 16.12.2015 року, 2) керівника комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» № 17-СО від 15.02.2016 року, поновити його на посаді завідуючого зуботехнічної лабораторії ортопедичного відділення комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області з 15.02.2016 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодування 10 000,00 грн. моральної шкоди. Позов мотивував тим, що звільнення його з посади завідувача зуботехнічною лабораторією КО «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області за п. 1 ст. 40 КзПП України проведено неповноважною особою.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, посилаючись на ч. 2 ст. 122 ЦПК України, дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки вказана справа та справа № 289/225/16-ц за його позовом не є тотожними ані за підставами позову, ані за предметом.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 2 частини 2 статті 122 ЦПК передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Відмова від позову не позбавляє другу сторону права пред'явити такий самий позов до особи, яка відмовилась від позову.

Згідно роз'яснень, які зазначені в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N2 суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Судом встановлено, що у лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати: наказ комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області № 66 від 16.12.2015 року «Про оптимізацію ортопедичного відділення»; рішення від 21.12.2015 року комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області про ненадання дозволу на відновлення ОСОБА_1 1,0 ставки завідувача зуботехнічною лабораторією ортопедичного відділення; рішення від 08.02.2016 року комісії по трудових спорах комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області; наказ комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області № 17-СО від 15.02.2016 року про припинення з ОСОБА_1 трудового договору (контракту) на підставі скорочення штатної посади (п. 1 ст. 40 КЗпП України); поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючого зуботехнічної лабораторії ортопедичного відділення комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області; стягнути з комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області на користь ОСОБА_1 суму завданої йому моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.; рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді завідуючого зуботехнічної лабораторії ортопедичного відділення комунальної організації «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради Житомирської області допустити до негайного виконання.

За наслідками розгляду вказаного позову 08 листопада 2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області ухвалено рішення про відмову у задоволенні заявлених ОСОБА_1 вимог, яке було залишено без змін ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій від 09 червня 2016 року та від 22 вересня 2016 року відповідно. Із змісту вказаних рішень судів вбачається при звільненні ОСОБА_1 відповідачем дотриманий порядок звільнення особи із роботи у зв'язку із скороченням штатної посади, передбачений чинним трудовим законодавством, а розпорядчі документи, на підставі яких відбулося вивільнення працівників, є законними.

Із матеріалів позовної заяви, поданої у липні 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 зазначає підставою подачі цього позову наявність доказів щодо проведення звільнення його із роботи неповноважною особою - ОСОБА_2 Разом із тим у рішенні Радомишльського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2016 року судом надано правову оцінку щодо правомірності призначення ОСОБА_2 на посаду керівника КО «Радомишльська стоматологічна поліклініка» Радомишльської районної ради» та його повноважень при виконанні покладених на нього обов'язків, і суд ухвалював рішення з урахуванням досліджених обставин.

Таким чином твердження позивача про те, що в даному випадку його позов не є тотожним із тим його позовом, за результатом розгляду якого 08 листопада 2016 Радомишльським районним судом було ухвалено рішення, на увагу не заслуговують, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 по даній цивільні справі є повністю ідентичними із тими позовними вимогами, по яким вже було ухвалено вищевказаним судом судове рішення, про той самий предмет, з тих же самих підстав і між тими самими сторонами, всі факти, які мають юридичне значення, вже встановлювалися при попередньому ухваленні рішення, аналізувалися та були досліджені.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження відповідають обставинам справи, порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді