АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.В., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2017 року

за заявою державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення способу та або порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 412/10846/2012, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Горілий К.К. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити спосіб та або порядок виконання рішення суду, а саме: реалізації 54/100 частки домоволодіння належного боржнику ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_1) майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; дозволити продаж 54/100 частки домоволодіння належного боржнику ОСОБА_4 (іпн. НОМЕР_1) майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без згоди органу опіки та піклування. В обґрунтування заяви посилається на те, що в зазначеному майні, належного боржнику ОСОБА_4, за рахунок примусової реалізації якого можливо виконати відповідне судове рішення, зареєстрована та мешкає малолітня особа разом зі своєю матір'ю. Зазначений факт перешкоджає виконанню рішення, оскільки орган опіки та піклування не надає згоди на примусову реалізацію цього майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2017 року заяву державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення способу та або порядку виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська по справі № 412/10846/2012 - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та задоволення заяви державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Аналогічне положення закріплено у ст. 373 ЦПК України.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 травня 2014 року був частково задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуті грошові кошти в загальному розмірі 258 149,76 грн.

Виконавчі листи, видані Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на підставі зазначеного судового рішення, знаходяться на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заявник у своїй заяві про встановлення способу та або порядку виконання рішення зазначає, що боржнику ОСОБА_4 на праві власності належить 54/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за адресою якої відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання зареєстрована неповнолітня особа ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю матір'ю ОСОБА_6 /а. с. 95/.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів сім"ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Підставою для застосування правил цієї статті є наявність обставин, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення, в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим.

У поданні про встановлення порядку виконання рішення державний виконавець покликається на те, що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2014 року залишається невиконаним.

Колегія суддів не погоджується з аргументами апелянта про те, що невиконання рішення суду відповідачем є підставою для встановлення порядку виконання рішення шляхом реалізації 54/100 частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, оскільки виконання рішення у такий спосіб свідчитиме не про зміну порядку виконання рішення, а про зміну рішення, що набрало законної сили.

Зміна порядку виконання судового рішення шляхом реалізації, тобто звернення стягнення на частину нерухомого майна боржника, а саме 54/100 частки домоволодіння в рахунок погашення заборгованості фактично є зміною рішення суду по суті, про що зазначається у правовій позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року (справа № 6-1829цс15).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Ж.І Максюта

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко