Справа № 490/4622/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

12 вересня 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ДКП "Житло", Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло", ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно, третя особа - ТОВ "Центральний-1",

встановила:

18.05.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ДКП "Житло", Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло", ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації на квартиру АДРЕСА_1, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно, розпорядження від 28.02.2000 року, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2, зняття з реєстрації, виселення з житлового приміщення та вселення в житлове приміщення .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2017 року ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.07.2000 року.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.03.2016 року роз*єднано у самостійні провадження позовні вимоги:

1) про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4 з 06.04.1979 року по теперішній час, визнання недійсним та скасувати розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №6213-р від 10.07.2000 року про приватизацію ОСОБА_1 та ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_5; визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н, видане 12.07.2000 року Управлінням комунальної власності Миколаївської міської ради про право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4, видане на підставі розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №6213-р від 10 липня 2000 року та визнання недійсним та скасування розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №3830-о від 28.02.2000 року про приватизацію ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_6 (справа №490/2488/16-ц);

2) визнання недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н, видане 28.02.2000 року Управління комунальної власності Миколаївської міської ради про право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_7, видане на підставі розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №3830-р від 28.02.2000 року (справа №490/4622/15-ц).

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.03.2016 року по справі 490/4622/15-ц скасувано розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №3830-р від 28 лютого 2000 року про приватизацію ОСОБА_4 та ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 28 лютого 2000 року Управлінням комунальної власності Миколаївської міської ради, про право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2, видане на підставі розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №3830-р від 28 лютого 2000 року.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.03.2016 року залишено без змін.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2016 року по справі №490/2488/16-ц встановлено факт постійного проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_8 з 06.04.1979 року; скасовано розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №6213-р від 10 липня 2000 року про приватизацію ОСОБА_8 та ОСОБА_7 квартири АДРЕСА_9, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 12 липня 2000 року Управлінням комунальної власності Миколаївської міської ради, про право спільної часткової власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_10, видане на підставі розпорядження Управління комунальної власності Миколаївської міської ради №6213-р від 10 липня 2000 року.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01.07.2016 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.05.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення; в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільна справа №490/2488/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ДКП ""Житло", Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло", ОТовариства з обмеженою відповідальністю "Житло", ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи ТОВ «Центральний-1», Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання у квартирі, визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно 18.07.2016 року направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Миколаївської області від 01.07.2016 року.

04.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

06.09.2017 року доповідною запискою судді Черенкової Н.П. заява про скасування заходів забезпечення позову повернута для розподілу в автоматизованій системі документообігу суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України.

ОСОБА_9о. керівника апарата Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.09.2017 року за сих. №07-02/1190/2012 заяву про скасування заходів забезпечення повернуто судді Черенковій Н.П., оскільки підстав для повторного автоматизованого розподілу заяви, передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, немає.

У відповідності до ч.ч. 3, 5, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи у суді першої інстанції, не може брати участь у розгляді цієї самої справи у новому розгляді після скасування попереднього рішення.

Оскільки суддею Черенковою Н.П. вже прийнято рішення щодо заявлених позовних вимог з зазначених позивачем підстав, рішення скасовано судом апеляційної інстанції, за такого, на підставі ч. 1 ст. 21 ЦПК України є підстави для заявлення самовідводу.

Керуючись ст. 20 ч. 1 п. 4 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И ЛА:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі №490/4622/15-ц за позовом ОСОБА_2 до Управління з використання та розвитку комунальної власності Миколаївської міської ради, ДКП "Житло", Товариства з обмеженою відповідальністю "Житло", ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно, третя особа - ТОВ "Центральний-1".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова