Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем уклала шлюб 02 серпня 1997 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, та судові витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 640,00 грн.

Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку судового засідання надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, у теперішній час не працює.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславської районної державної адміністрації Київської області, актовий запис № 95 (а.с.6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4,5).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивач просила стягнути аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач працездатний, не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 01 травня 2017 року у сумі 1 777,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 23).

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їх добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально. Діти потребують матеріальної допомоги, відповідач здатний надати таку допомогу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку.

Однак позивачем не доведено здатність відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, чим не виконано вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України та вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню частково: стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13 липня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 640,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем суду надано договір про надання правової допомоги від 12 липня 2017 року, акт прийняття-передачі послуг від 12 липня 2017 року та квитанцію №0.0.804166650.1 від 12 липня 2017 року, згідно якої вартість послуг становить у розмірі 640,00 грн. (а.с. 8, 9, 10).

Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 90 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42,56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Згідно п. 48 вищезазначеної постанови, підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

На підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" передбачено наступний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 01 січня 2017 року - 1 600 грн. 00 коп.

За таких обставин, підлягають відшкодуванню позивачу витрати на правову допомогу за рахунок відповідача в сумі 640,00 грн.

Згідно ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»; Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Законом України «Про судовий збір», п. 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14; п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 174, 197, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково .

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13 липня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ГУ ДКСУ у м. Києві, код за , МФО 820019, р/р 0005 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна