Справа № 128/2174/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13 вересня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої- судді Саєнко О.Б., при секретарі- Кіяниця А.О., без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2017 року до Вінницького районного суду позивач звернулася із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позов позивачем обґрунтований, тим, що 05 серпня 2008 року вона із відповідачем ОСОБА_3 розірвали шлюб.

Вказує, що від шлюбу у сторін народився син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Зазначає, що фактично вона із відповідачем не проживає разом з 2009 року, з того часу відповідач ОСОБА_3 не надає в добровільному порядку кошти на утримання сина ОСОБА_4, вихованням дитини не займається, з сином не спілкується.

Вказує, що ОСОБА_3 фізично здоровий, працює неофіційно, має постійний дохід, а тому вважає, що відповідач спроможний та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина.

Тому, позивач вимушена звернутися до суду зі даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі, в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до дня повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян відповідного віку до дня повноліття дитини, а також вирішити питання про судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з'явилася, попередньо через канцелярію суду подала заяву про розгляд позову у її відсутності; позовні вимоги підтримала у повному обсязі та не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 05 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7).

Від спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.6), де батьком зазначений ОСОБА_3

Дитина проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району від 10.08.2017 року за №1014 (а.с.8).

Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітньої дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено.

Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України, зі змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 08.07.2017 року при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає із позивачем та перебуває на її утриманні, також суд враховує матеріальне становище відповідача, зокрема те, що зі слів позивача відповідач є працездатного віку, не є особою, що має інвалідність, працює неофіційно та має достатній дохід, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але жодних письмових доказів про розмір неофіційного заробітку відповідача позивачем суду не надано.

Тому, суд дійшов до переконання, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина підлягає частковому задоволенню, та стягненню з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 гривень , щомісячно, починаючи з 15.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог- слід відмовити за необґрунтованістю.

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що відповідно до положень ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, аліменти на дитину необхідно стягувати починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 15.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються і з витрат на правову допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом.

Так, згідно квитанції №20 (а.с. 15) позивачем за складання позовної заяви адвокату Галіциній В.В. сплачено гонорар 400 гривень, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як понесені нею витрати на правову допомогу.

Також, згідно до ст. 88 ЦПК України , оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 212-215,224,225 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, номер картки платника податків -НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень , щомісячно, починаючи з 15.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог- відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 400 (чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь держави судовій збір в сумі 640 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Повне рішення суду виготовлено 18.09.2017 року.

Суддя: