Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Овчиннікової О.С.,

при секретарі Фоміних С.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2017 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 04.09.2004 року, який реєструвався відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 82. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спільно нажитого майна не мають. Однією сімєю мешкали до квітня 2016 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що сторони почали не розуміти один одного та на ґрунті цього між ними почали виникати сварки. Збереження та відновлення родини на теперішній час позивачка вважає неможливим. Строк для примирення їм не потрібен, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу за відсутністю сторін, що відповідає вимогам ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.09.2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 82 (а.с.9).

Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). Питання про стягнення аліментів не вирішено.

Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідач позов визнав у повному обсязі, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції 04.09.2004 року, актовий запис № 82 розірвати.

Після розлучення прізвище ОСОБА_1 залишити Навка.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 221/2967/17 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя О.С.Овчиннікова