Справа № 751/971/17 Провадження № 22-ц/795/1580/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції - Маслюк Н. В. Доповідач - Євстафіїв О. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення та ухвалити рішення про задоволення позову.

У лютому 2017 року ОСОБА_5 пред'явив позов до ОСОБА_6, в якому просив поновити йому строк позовної давності та стягнути з відповідача збитки у сумі 4580 грн 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Рішенням суду від 07.11.2012, що набрало законної сили, розірвано укладений сторонами договір оренди квартири АДРЕСА_1. 05.03.2013 відбулося примусове виселення позивача з вказаної квартири та складено акт опису його майна, яке було опечатано й передано на зберігання відповідачеві. Дострокове припинення (розірвання) згаданого договору оренди спричинило для ОСОБА_5 необхідність пошуку нового житла, у зв'язку з чим ним витрачено кошти на телефонні розмови з ріелтером у розмірі 200 грн 00 коп. та на пальне для автомобіля, на якому він виїздив на огляд запропонованих ріелтером помешкань у розмірі 1680 грн 00 коп. 30.04.2013 ОСОБА_5 усе своє майно перевіз з орендованої ним квартири до свого гаража, у зв'язку з чим ним витрачено на завантажувально-розвантажувальні роботи 1700 грн 00 коп. 22.12.2015 ОСОБА_5 з гаража перевіз до свого нового помешкання все вищезгадане майно, у зв'язку з чим на завантажувально-розвантажувальні роботи він витратив 1000 грн 00 коп. За умовами п. 9.4. розірваного судом договору оренди між сторонами у випадку дострокового його розірвання з ініціативи відповідача (орендодавця) вона має відшкодувати позивачеві (орендарю) усі витрати на пошук аналогічного житла та на переїзд до нового житла. Претензію про оплату цих витрат ОСОБА_6 проігнорувала.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- суд І інстанції, порушивши процесуальні права ОСОБА_5 та неправильно оцінивши докази по справі, однобоко розглянув дану справу та вирішив її в інтересах ОСОБА_6, яка жодного разу не з'явилася у судове засідання,

- ОСОБА_5 не було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим її було вручено під час судового засідання,

- місцевий суд перебільшив строк розгляду справи на 51 день. При цьому незрозуміло чому суд направляв виклики відповідачу 4 рази, коли процесуально передбачено направлення їх лише 2 рази. В усних поясненнях суду позивач наголосив на тому, що 19.05.2016 він направив відповідачеві претензію і вона її отримала за фактичним місцем свого проживання. Проте суд не звернув на це уваги та, навмисно продовжуючи затягування розгляду справи, послав їй іще два виклики з копіями позовної заяви та додатками до неї,

- судом проігноровано клопотання ОСОБА_5 про направлення запиту до телефонної компанії UMS для отримання роздруківки телефонних номерів, на які ним зроблено дзвінки в період з 03.05.2013 по 02.08.2013,

- суд І інстанції безпідставно не визнав допустимими доказами по справі надані позивачем фіскальні чеки на придбання пального на суму 1680 грн 00 коп., використаного ним для виїздів на огляд запропонованих йому ріелтером квартир, а також документи, що підтверджують оплату позивачем послуг з виконання завантажувально-розвантажувальних робіт, якими він скористався 30.04.2013 для перевезення свого майна з орендованої у відповідача квартири до гаража, у сумі 1700 грн 00 коп. та 22.12.2015 для перевезення майна з гаража до свого нового помешкання, у сумі 1000 грн 00 коп.,

- місцевий суд проігнорував заяви ОСОБА_5 від 03.05.2013 та 30.04.2013 до відділу міліції про пошкодження його майна, лише зазначивши в рішенні про те, що тільки 30.04.2013 він дізнався про псування належних йому продуктів харчування,

- суд проігнорував заперечення позивача з приводу відсутності у справі реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_6 та ввів позивача в оману, зазначивши в порушення ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», що до виконавчого листа не потрібно вносити цей реєстраційний номер.

У судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу; ОСОБА_6 подала до суду заяву, у якій заперечила проти задоволення апеляційної скарги й просила розглядати справу у її відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Постановляючи рішення, що оскаржується, суд І інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що вказані у позовній заяві витрати ним здійснено саме на телефонні розмови з ріелтером з приводу пошуку нового житла, на пошук нового житла та на переїзд на нове місце проживання у зв'язку з достроковим розірванням укладеного з відповідачем договору оренди квартири. З цим висновком погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

21.10.2009 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір оренди квартири. Згідно з цим договором ОСОБА_6 надала ОСОБА_5 в строкове платне користування квартиру АДРЕСА_1 без зазначення кінцевого терміну дії договору. Пунктом 9.4. даного договору передбачено, що у разі дострокового його розірвання з ініціативи орендодавця останній зобов'язується відшкодувати орендареві усі витрати, пов'язані з пошуком іншого аналогічного житла та переїздом на нове місце проживання у м. Чернігові (копія цього договору на арк. 9-10). Передання ОСОБА_5 вказаної квартири в оренду підтверджується копією акту її здачі-приймання від 21.10.2009 (арк. 10, зворот).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.11.2012 по справі № 2506/5784/2012 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про розірвання договору оренди та виселення, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 21.05.2013, вищевказаний договір оренди достроково розірвано з мотивів виникнення у ОСОБА_6 потреби у проживанні у квартирі АДРЕСА_1 та виселено ОСОБА_5 з цієї квартири без надання йому іншого житлового приміщення. Це підтверджено копією названих судових рішень (арк. 11-12, 19-20).

Державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/2506/5784/2012/ 2/2506/2307/2012 від 11.01.2013, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова, складено акт про виселення ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1, а належні останньому речі, що знаходилися у цій квартирі, описано й згідно з актом їх опису та арешту № 699/7 від 05.03.2013 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 Ці обставини підтверджено копіями вказаних актів (арк. 16, 82-84).

Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордера без номеру від 30.04.2013, ОСОБА_5 оплатив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 послуги по перевезенню меблів, їх завантаженню та розвантаженню у сумі 1700 грн 00 коп. Підприємницька діяльність ОСОБА_8 підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_1 від 31.05.2012, виданого ДПІ у м. Чернігові Державної податкової служби України (копії згаданих квитанції та свідоцтва на арк. 23).

З копій фіскальних чеків, виданих ТОВ «Інтертелеком», вбачається, що 03.05.2013, 31.05.2013, 02.07.2013 та 02.08.2013 здійснювалася оплата телекомунікаційних послуг за користування телефоном № 469994159 у сумі 50 грн 00 коп. згідно з кожним з цих чеків (арк. 24).

З копій фіскальних чеків ПП «ТТ-Нафта» АЗС м. Чернігів вбачається, що 02.05.2013, 31.05.2013, 10.06.2013, 02.07.2013, 19.07.2013, 13.08.2013, 22.08.2013 та 05.09.2013 здійснювалася плата за придбання бензину марки А-95 на суму 210 грн 00 коп. згідно з кожним з цих чеків (арк. 24, зворот).

22.12.2015 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 та ОСОБА_5 складено акт № 22/12 про виконання транспортно-експедиційних послуг по м. Чернігів на суму 1000 грн 00 коп., копію якого надано суду. На підтвердження факту оплати цих послуг суду надано копію прибуткового касового ордера № 22/12 від 22.12.2015. Здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 підприємницької діяльності підтверджується копією довідки про взяття його на облік як платника податку № 136/З/39-040 від 20.04.2006, яку видано Державною податковою інспекцією у м. Чернігові (всі ці копії на арк. 25-25, зворот).

19.05.2016 ОСОБА_5 направив ОСОБА_6 претензію про відшкодування йому витрат у сумі 3428 грн 14 коп., здійснених ним у зв'язку з достроковим розірванням вищевказаного договору оренди квартири і виселенням з неї (копія претензії на арк. 21). Даних про задоволення цієї претензії у матеріалах справи нема.

Із встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Оскільки у ході розгляду даної справи не мало місця визнання ОСОБА_6 обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, то згідно з нормами ст.ст. 58-61 ЦПК України ОСОБА_5 повинен надати належні та допустимі докази того, що внаслідок дострокового розірвання договору оренди з ОСОБА_6 від 21.10.2009 він поніс зазначені у позовній заяві збитки. Проте таких доказів надано не було з огляду на наступне.

Надання послуг з перевезення регулюється главою 64 ЦК України. Частиною 1 ст. 908 цього Кодексу передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення, який згідно з ч. 2 ст. 909 ЦК України укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті, укладення такого договору може бути підтверджене складанням транспортної накладної. Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 128/2568 від 20.02.1998, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. Товарно-транспортної накладної на підтвердження факту перевезення належного ОСОБА_5 вантажу суду не надано, як не надано суду і укладеного останнім з перевізником договору перевезення вантажу. Крім того, з квитанції до прибуткового касового ордера без номера від 30.04.2013 на суму 1700 грн 00 коп. не вбачається, що згідно з нею позивач оплатив послуги з перевезення його речей з орендованої квартири до свого гаража, оскільки в ній не зазначено ні пункт завантаження вантажу, ні пункт його розвантаження, ні відстань між ними.

Наведене у попередньому абзаці у повній мірі стосується також і акту № 22/12 по виконанню транспортно-експедиційних послуг по м. Чернігів на суму 1000 грн 00 коп. Крім того, відповідно до п. 3.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 40/10320 від 13.01.2005, про приймання готівки за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписом особи, яка на це уповноважена. Проте фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9 на підтвердження факту оплати наданих ОСОБА_5 транспортно-експедиційних послуг видано не квитанцію до прибуткового касового ордеру № 22/12 від 22.12.2015, а сам цей ордер, що є неприпустимим. Тому надана ОСОБА_5 до суду копія даного ордера не є допустимим доказом підтвердження його позовних вимог.

Вищезгадані фіскальні чеки не містять інформації, з ким і з якого приводу позивачем проводилися телефонні розмови та на які цілі (поїздки) було витрачено придбане ним пальне.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_5 пояснив, що справі зібрано достатньо доказів на підтвердження взаємин сторін та для задоволення його позовних вимог.

Всі доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать вищевикладеному. Крім того:

- посилання на те, що суд І інстанції, порушивши процесуальні права ОСОБА_5 та неправильно оцінивши докази по справі, однобоко розглянув дану справу й вирішив її в інтересах ОСОБА_6, є голослівним; неявка ОСОБА_6 у судове засідання на повноту та об'єктивність розгляду справи не вплинула,

- ненаправлення ОСОБА_5 копії ухвали про відкриття провадження у справі та вручення її йому під час судового засідання, перебільшення місцевим судом строку розгляду справи, чотириразовий виклик до суду відповідача є обставинами, які не вплинули на кінцевий результат розгляду справи,

- з наявних у справі матеріалів не вбачається, що місцевий суд навмисно затягував розгляд справи,

- відхилення судом І інстанції клопотання ОСОБА_5 про направлення запиту до телефонної компанії UMS для отримання роздруківки телефонних номерів, на які ним зроблено дзвінки в період з 03.05.2013 по 02.08.2013, відповідає приписам ст.ст. 131, 133 ЦПК України. Крім того, у справі немає доказів, які б містили інформацію про № телефону ріелторів, до яких звертався позивач з приводу пошуку житла,

- у заявах ОСОБА_5 від 03.05.2013 та 30.04.2013 до міліції йдеться про зіпсовані продукти харчування, що не охоплюється предметом позовних вимог.

З наведеного випливає, що висновок суду І інстанції про те, що позовні вимоги ОСОБА_5 є недоведеними, є вірним. Тож оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: