Справа № 639/4696/17
07 вересня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі - Бондаренко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради про встановлення юридичного факту родинних відносин та визнання права власності на 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель у порядку спадкування за заповітом, -
Позивач ОСОБА_1 07.08.2017 року звернулася до суду з позовом, у якому просить ухвалити рішення про встановлення юридичного факту родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла в м. Харкові 25.04.2005 року, є її матірю та визнати право власності у порядку спадкування за заповітом ОСОБА_3 від 30.10.1991 року, посвідченим державним нотаріусом 5-ї Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим № 3-2733, на 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Сахновщанській, 11/44 в м.Харкові, після матері, ОСОБА_3, померлої 25.04.2005 року.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що матері належить на праві власності 17/30 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Сахновщанській, 11/44 в м. Харкові на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.1987 року, виданого 5-ю ХДНК (3/30 частини), рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.1991 року (5/30 частин) і договору дарування від 26.10.1991 року, посвідченого 5-ю ХДНК (9/30 частин). На підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.1993 року ідеальні частки співвласників будинку були перерозподілені і частка ОСОБА_3 замість належних їй на той час 17/30 стала складати 58/100 частин від усього житлового будинку з надвірними будівлями і господарчими спорудами, куди увійшли приміщення в буд. літ.А- П, Ш, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 у будинку літ. «А», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Г», льох літ. «Ж», гараж літ. «И», 1/2 частина зливної ями № 6, 1/2 частина водогону № 3, 1/2 частина огорожі № 1, 2 і хвіртки № 4. Позивач зазначає, що її батьки з 31.10.1933 року перебували у зареєстрованому шлюбі і у свідоцтві про одруження прізвище батьків помилково зазначено як «Горбатько» замість правильного «Горбатко». 25.04.2005 року ОСОБА_3 померла і після її смерті відкрилася спадщина на 58/100 частин житлового будинку. Мати залишила заповіт, посвідчений 30.10.1991 року державним нотаріусом 5-ї ХДНК , згідно якого усю належну спадкодавцеві на час смерті частину вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями вона заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 На час відкриття спадщини будь-яких інших спадкоємців, у тому числі і тих, хто мав би право на обовязкову частку у спадщині, у ОСОБА_3 не залишилося, її чоловік помер 20.07.1977 року. Позивач спадщину після смерті матері прийняла, звернулася з відповідною заявою до нотаріальної контори, проте оформити свої спадкові права позбавлена можливості через розбіжності у написанні прізвища матері в актовому запису про народження спадкоємця та свідоцтві про смерть спадкодавця, що випливає також з постанови державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.
Позивач та її представник надали в судове засідання заяву про можливість розгляду справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують і просят їх задовольнити.
Представник відповідача Територіальної громади Харківської міської ради, до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Відомості про причини неявки відповідача до суду не надходили, тому зі згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України. /
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази, приходить до наступного.
ОСОБА_3 на праві власності належало 17/30 частин житлового будинку з надвірними будівлями по по вул. Сахновщанській, 11/44 в м.Харкові , а саме 3/30 частин - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.1987 року, виданого державним нотаріусом 5-ї ХДНК ОСОБА_4 за реєстровим № 3-408; 5/30 частин - за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.1991 року , 9/30 частин - на підставі договору дарування від 26.10.1991 року, посвідченого державним нотаріусом 5-ї ХДНК ОСОБА_4 за реєстровим № 3-2666 ( а.с. 8-11).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.1993 року ідеальні частки співвласників будинку були перерозподілені і частка ОСОБА_3 замість належних їй на той час 17/30 стала складати 58/100 частин від усього житлового будинку з надвірними будівлями і господарчими спорудами, куди входять приміщення в буд. літ.А- П, Ш, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7 у будинку літ. «А», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Г», льох літ. «Ж», гараж літ. «И», 1/2 частина зливної ями № 6, 1/2 частина водогону № 3, 1/2 частина огорожі № 1, 2 і хвіртки № 4, що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «ХМБТІ» від 18.11.1993 року та довідкою КП «ХМБТІ» від 19.08.2017 року за № 1008882 (а.с.13).

25.04.2005 р. ОСОБА_3 померла ( свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 021005, видане 26.04.2005 року міським відділом РАЦС № 4-1 Харківського обласного управління юстиції ( а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина на 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і господарчих споруд, розташованих по вул. Сахновщанській, 11/44 в м. Харкові.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкодавець ОСОБА_3 30.10.1991 року склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом 5-ї ХДНК ОСОБА_4 за реєстровим № 3-2733, відповідно до якого усю належну їй за правом власності частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Харкові по вул. Сахновщанській, 11/44, залишила дочці, ОСОБА_1 (а.с. 16).

За положеннями частини 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, однак на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, повинний надати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з інформації Пятої Харківської державної нотаріальної контори від 04.09.2017 року за № 2519/01-16 у заведеній спадковій справі № 733/2005 після померлої 25.10.2005 року ОСОБА_3, міститься заява, зареєстрована за № 2813 від 25.10.2005 року, про прийняття спадщини згідно заповіту від доньки спадкодавця ОСОБА_1 Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 в матеріалах спадкової справи немає, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Позивач у позові стверджує, що на час відкриття спадщини будь-яких інших спадкоємців, у тому числі і тих, хто мав би право на обовязкову частку у спадщині, як то передбачено ст. 1241 ЦК України, у ОСОБА_3 не лишилося.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік спадкодавця і рідний батько позивача, помер ще 20.07.1977 року, що вбачається зі свідоцтва серії 1-ВЛ № 482578, виданого Жовтневим відділом РАЦС м. Харкова на підставі актового запису № 6704 від 20.07.1977 року (а.с. 17).

Згідно постанови державного нотаріуса від 10.08.2017 року за № 2256/02-31 , позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії- видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і запропоновано звернутися до суду, виходячи з того, що в свідоцтві про народження позивача , актовому запису від 01.02.1935 р. про народження, прізвище позивача та її батьків зазначено « Горбатько», тоді як в свідоцтві про смерть прізвище матері спадкодавця «Горбатко».

Судом встановлено, що у заповіті були зазначені спадкодавцем родинні відносини зі спадкоємцем. Прізвища померлої та спадкоємиці за свідоцтвом про її народження мають різне написання, тому факт родинних відносин між ними потребує доведенню у судовому порядку.

Розглядаючи справу, суд виходить з положень ст. 234, п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 256 ЦПК України, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 от 31.03.1995 року зі змінами № 15 от 25.05.1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», якими передбачений розгляд справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих або майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначений інший порядок їх встановлення. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника.

Визнання юридичного факту родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем необхідно позивачеві для оформлення її спадкових прав за заповітом після смерті матері на 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в м. Харкові по вул. Сахновщанській, 11/44.

На підтвердження своїх вимог позивач свідоцтво про право на спадщину за законом від 03.03.1987 року, копію рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.1991 року, копію договору дарування від 26.10.1991 року та копі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.1993 року, у яких прізвище спадкодавця зазначено, як «Горбатко» ( а.с. 8-12). У реєстраційному посвідченні КП «ХМБТІ» від 18.11.1993 року, заповіті від 30.10.1991 року прізвище спадкодавця зазначено, як «Горбатко»

Відповідно до роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні, а за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Приймаючи до уваги сукупність наданих доказів, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212, 214-215, 218, 224-226, 256 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1223, 1233, 1236, 1268-1270 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Харківської міської ради задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин, відповідно до якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла в м. Харкові 25.04.2005 року є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 58/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого в м. Харкові по вул.Сахновщанській, 11/44, в порядку спадкування за заповітом від 30.10.1991 р., посвідченим державним нотаріусом 5-ї Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-2733 , після смерті матері ОСОБА_3, померлої 24.04.2005 р

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ -