Справа № 727/709/15-ц
Провадження № 2/727/627/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань Ільчук М.В.

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2 і в її інтересах представника ОСОБА_3

- відповідача ОСОБА_4 і в його інтересах представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: орган опіки та піклування служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Заявлені вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_4, під час якого народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що після розірвання шлюбу, донька проживає із нею та знаходиться на її утриманні, навчається в Чернівецькому військово-спортивному ліцеї-інтернаті на неповному державному забезпеченні. Вказує, що відповідач не піклується донькою, вихованням не займається, ніколи з нею не бачиться, не цікавиться навчанням, дозвіллям, здоров'ям, не вітає з днем народження, допомоги на утримання не надає, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки. Посилається на те, що до відповідача, вона зверталася усно з приводу сплати аліментів на утримання доньки, однак, через відсутність коштів відповідач відмовився сплачувати. Просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.04.2015 року, відповідно до якого позовні вимоги позивача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було задоволено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16.12.2016 року про скасування наведеного рішення суду було задоволено; рішення від 20.04.2015 року скасовано і справу було призначено до розгляду в загальному порядку.

Позивач ОСОБА_2 та в її інтересах представник ОСОБА_3 в судовому засіданні в повному обсязі підтримали заявлені позовні вимоги, в наданих суду поясненнях позивач посилалася на обставини аналогічно викладеним в повній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в і його інтересах представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позовних вимог; в наданих суду поясненнях зазначив, що в частині стягнення аліментів на утримання доньки він був сплатив суму коштів в рахунок аліментів наперед за всі роки, тим самим відмовившись від належної йому частки ? у спільній сумісній власності; що ж стосується позовної вимоги про позбавлення батьківських прав, вважає, що міг бачитися із донькою, однак донька сама не виявляла бажання і на даний час може приїжджати до нього та дідуся і бабусі по місцю його фактичного проживання. В поясненнях вказував, що відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки.

Від представника третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради в судове засідання поступила письмова заява із клопотанням справу розглянути у відсутність представника третьої особи, якій відомо про день, час і місце розгляду справи, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін та об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, наданих сторонами в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини.

Судом, належними доказами по справі встановлено, що з 26.07.1998 р. позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.06.2007 року (а.с.7).

У сторін під час шлюбу у позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6).

У відповідності до свідоцтва про шлюб (а.с.8) після реєстрації шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, прізвище дружини зазначено «Крісманова», про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2013.

Крім того судом встановлено, що після розлучення батьків дитина залишилась проживати з матір'ю (а.с.9), навчалася з 01.09.2007 року по 26.08.2014 року в Чернівецькій гімназії №7 з 1-го класу по 7-й клас (а.с.15).

Із характеристики Чернівецької гімназії №7 на ученицю ОСОБА_6, 2001 року народження вбачається, що учениця дисциплінована, організована у навчальній діяльності, з відповідальністю ставилась до навчання. Її вихованню сприяє увага матері, яка постійно підтримує дитину, створює сприятливі умови для всебічного розвитку дитину, систематично цікавиться успіхами доньки, прислухається до порад, рекомендацій вчителів, відвідує батьківські збори. батько дитини протягом навчання школу не відвідував, успішністю доньки не цікавився (а.с.16).

У дитини ОСОБА_6 склалася своя думка стосовно позбавлення батьківства відповідача, які вона виклала в поясненні 03.12.2014 року на адресу Відділу опіки і піклування служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, згідно яких батько їй не допомагає ні матеріально ні морально, у зв'язку з чим бажає щоб її батька позбавили батьківських прав по відношенню до неї (а.с.17).

Станом на 18.04.2017 року, дитина ОСОБА_6 навчається в Чернівецькому військово-спортивному ліцеї-інтернаті на неповному державному забезпеченні, стипендію не отримує (а.с.18, 116).

З характеристики Чернівецького військово-спортивного ліцею-інтернату вбачається, що вихованням дитини ОСОБА_6 займається виключно мама ОСОБА_2, яка систематично відвідує навчальний заклад, цікавиться навчанням та здоров'ям дитини, дбає про всебічний розвиток (а.с.19, 117).

Дитина ОСОБА_6 знаходиться на обліку в МДП, І педіатричне відділення відповідно до повідомлення №81 від 26.09.2014 року Міської дитячої поліклініки (а.с.20).

У відповідності до повідомлення Чернівецької обласної дитячо-юнацької спортивної школи №195 від 02.09.2014 року, оформленням до школи, придбанням спортивної форми, інвентаря та витратами на проїзд на змагання займалася мати дитини ( а. с. 21), дитина нагороджена дипломами та грамотами за спортивні досягнення з волейболу (а.с.22-25).

Із акта обстеження житлового-побутових умов від 16.12.2014 року вбачається, що у дитини ОСОБА_6 є окрема кімната облаштована сучасними меблями, місцем для сну, диван, письмовий стіл для підготовки уроків, ком»пютер (а.с.32).

Позивач ОСОБА_2 у відповідності до характеристики директора ВКІА «Світанок» працюючи на посаді завідуючої магазином, зарекомендувала себе позитивно, як зразкова мама та цілеспрямована людина, відповідально ставиться до виконання своїх обов'язків (а.с.118).

Із повідомлення Чернівецького міського центру зайнятості №25-13/5844 від 08.12.2014 року, відповідач ОСОБА_4, мешканець АДРЕСА_1 на обліку в Чернівецькому МЦЗ як безробітний не перебуває (а.с.26).

У повідомленні Чернівецького обласного центру зайнятості №оуз-11-2822/0/14 від 08.12.2014 року, відповідач ОСОБА_4, мешканець АДРЕСА_1 на обліку в Чернівецькому обласному ЦЗ як безробітний не перебуває (а.с.27).

Державна податкова інспекція у місті Чернівцях Головного Управління Міндоходів у Чернівецькій області повідомила 29.08.2014 року, що в базах даних ДПІ в м. Чернівці як фізична - особа-підприємець не перебуває (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_4 у відповідності до повідомлення від 04.12.2014 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.31, 95).

Із довідки виданої Грушівецькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області №782 від листопада 2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_4, разом зі своїми батьками ОСОБА_7, 1950 року народження та ОСОБА_8, 1951 року народження проживають з квітня 2010 року в АДРЕСА_2 Кельменецького району Чернівецької області без реєстрації (а.с.92); характеризується позитивно за адресою проживання (а.с.103); ознак нарко захворювань не має (а.с.104).

Відповідач з 12.12.2016 року в Чернівецького міського центру перебуває на обліку як безробітний згідно копії трудової книжки НОМЕР_3 (а.с.106-107).

Батьки відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7, 1950 року народження та ОСОБА_8, 1951 року народження є пенсіонерами відповідно до посвідчень (а.с.93).

Витягом із рішення №9/1 від 13.01.2015 року виконавчого комітету Чернівецької міської ради вирішено надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_4 - батька малолітньої ОСОБА_6 (а.с.33).

Чернівецька міська рада, як орган опіки та піклування, відповідно висновку від 20.01.2015 р. № 01/02-24/127 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно неповнолітньої доньки, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34).

Під час судового розгляду, відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України (далі СК) судом була заслухана думка дитини - ОСОБА_6, 2001 року народження; зокрема, остання пояснила, що вона проживає разом із матір»ю, яка здійснює за нею піклування, батько з малку до неї не приходив; на вулиці обходив і не вітався із нею один раз був лише на 1 - вересня коли вона йшла до першого класу. Пояснила, що не бажає проживати і бачитися із батьком за його неналежне відношення до неї; просила суд вирішити позитивно питання про позбавлення відносно неї її батька ОСОБА_4.

Аналогічно і свідок ОСОБА_9 суду пояснила під присягою, що ОСОБА_4 не приділяє своїй доньці ОСОБА_6 ніякої уваги, матеріально не допомагає, повністю заперечила свій підпис як свідка при якій ніби то надавалися кошти відповідачем її доньці ОСОБА_2 в рахунок аліментів.

В даній ситуації суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»).

Тобто, в даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідачів на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов'язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини).

Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»).

Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК (статті 164-167). Зокрема, відповідно до статті 164 СК батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Тому, для суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідачів має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.

Виходячи з оцінки досліджених по справі доказів, суд вважає, що з боку відповідача, як батька неповнолітньої дитини мало місце ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК).

Зокрема, відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

В судовому засіданні знайшло підтвердження, що відповідач ОСОБА_4 не приймає участі в навчально-виховному процесі своєї доньки (успішністю не цікавляться, класні заходи та батьківські збори не відвідує).

Наведене в своїй сукупності на думку суду може свідчити про ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків. /

При цьому, судом установлено, що відповідач жодного разу не звернувся до уповноважених органів держави з метою захисту прав своєї дитини, сприянні йому будь-яким чином реалізувати свої батьківські обов'язки. Суд зауважує, що навіть протягом розгляду справи в суді відповідач таких дій не вчинив і в судовому засіданні не зміг пояснити причини не налагодження стосунків з донькою і не зміг пояснити те, яким чином він бажає поліпшити своє ставлення до виховання доньки.

Судом також зазначається, що в процесі розгляду справи при з'ясуванні думки дитини в судовому засіданні ОСОБА_6, 2001 року народження пояснила, що з власної волі знаходиться і проживає з матір»ю і не бажає спілкуватися з батьком. При цьому суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною і матір»ю склались таким чином, що дитина протягом свого дитинства проживає з матір»ю, а тому в даній ситуації судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім'ї (включаючи біологічних батьків) (стаття 5 Конвенції про права дитини). Правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб; при цьому, суд наголошує, що застосовуваний захід щодо позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до доньки не є виключно безстроковим і ОСОБА_4 має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169).

Суд бере до уваги думку дитини, яка пояснила, що бажає проживати разом з матір»ю, їй завжди хотілося б щоб батьком спілкувався з нею, а не відвертався. В цій ситуації таке бажання дитини багато в чому залежить від волі самого відповідача, як батька, який повинен на думку суду, вчинити активні дії в такому напрямку. Обставини справи свідчать, що позбавлення відповідача батьківських прав, як було наголошено вище фактично не змінює існуючу ситуацію, при цьому він має можливість виправити ситуацію, і не позбавлений права на спілкування з донькою.

Отже, досліджені в сукупності докази, з»ясовані обставини і зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ОСОБА_4 своїми обов'язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3)

Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. А статтею 180 СК передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У зв'язку із чим, відповідно до статті 182 СК, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, 2001 року народження в твердій грошовій сумі, у розмірі 600,00 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., також згідно даної норми закону, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. Відповідно до ст. 367 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили направити державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 1, 9 Конвенції про права дитини, статтями 164-166, 180 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 213 - 215, 218, 367 ч1 ЦПК України, суд - В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно дитини - доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, фактичне місце проживання село Грушівка Кельменецького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки АДРЕСА_4 в твердій грошовій сумі, у розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з 02.02.2015 року і до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах сум платежів за один місяць, згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, фактичне місце проживання с. Грушівка Кельменецького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки АДРЕСА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. документально підтверджений квитанцією № 156 від 02.02.2015 р.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, фактичне місце проживання с. Грушівка Кельменецького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в засіданні при проголошенні рішення в цей же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Слободян Г.М.