04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», подану представником Руденко Наталією Валеріївною, на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09 січня 2003 року ПАТ «Миколаївгаз» є власником квартири АДРЕСА_2.
27 червня 2003 року вказана квартира, як службова, була запропонована для тимчасового проживання працівнику Первомайського управління газового господарства ОСОБА_4 та членам його сім'ї на період роботи в газовому господарстві.
27 вересня 2013 року ОСОБА_4 звільнено з роботи за власним бажанням. Після звільнення з роботи, ОСОБА_4 в добровільному порядку не звільнив займане службове приміщення.
Посилаючись на те, що ОСОБА_4 неправомірно займає службову квартиру, ПАТ «Миколаївгаз» просило витребувати майно з чужого незаконного володіння шляхом виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого

2017 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Миколаївгаз» - Руденко Н.В. просить скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 січня 2003 року ПАТ «Миколаївгаз» є власником квартири АДРЕСА_2.

Рішенням виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області від 30 травня 2003 року № 269 закріплено в рахунок службових за Первомайським управлінням експлуатації газового господарства придбану управлінням трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, жилою площею 39,5 кв. м. та вирішено видати службовий ордер старшому майстру ОСОБА_4, склад сім'ї 4 чоловіки.

На підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Первомайської міської ради 11 червня 2003 року видано ордер НОМЕР_1 на право зайняття ОСОБА_4 та членами його сім'ї у складі 4 особи вказаної квартири, із відміткою «службовий».

28 січня 1995 року ОСОБА_4 прийнято на роботу до Первомайського управління експлуатації газового господарства де в подальшому він займав різні посади.

27 вересня 2013 року ОСОБА_4 звільнився з роботи в Первомайському управлінні експлуатації газового господарства за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

На час розгляду справи в суді у спірній квартирі зареєстровані та проживають відповідач з дружиною - ОСОБА_6, та донькою - ОСОБА_7

Відповідно до статті 47 Конституції Україникожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до ст. 122 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Порядок надання службових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду та користування ними врегульований Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженим Постановою Ради міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37(далі - Положення).

Відповідно до п. 3 Положення жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення (ст. 124 ЖК Української РСР).

Відповідно до ст. 125 ЖК Української РСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2зазначено, що оскільки в силу статті 125 ЖК Української РСР деякі категорії громадян, які проживають у службових жилих приміщеннях, не підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення, при розгляді справ про виселення зі службових жилих приміщень необхідно з'ясовувати, чи користуються відповідачі зазначеною пільгою. Зокрема, особи, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм жиле приміщення, не менше 10 років, користуються такою пільгою і в тому разі, коли цей стаж переривався.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що ОСОБА_4 вселений у спірну квартиру на підставі ордеру НОМЕР_1 на право зайняття ним та членами його сімʼї у складі 4 осіб із відміткою «службовий», встановили наявність трудового стажу понад 18 років, що є підставою для застосування п. 2 ч. 1 ст. 125 ЖК Української РСР, за таких обставин дійшли вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», подану представником Руденко Наталією Валеріївною, відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння шляхом виселення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова