Дата документу 30.08.2017
Справа № 320/2597/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник в судовому засіданні на позові наполягали та пояснили, що позивачці на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, яку вона придбала у відповідачки ОСОБА_3 Під час укладання договору купівлі-продажу відповідачка зобовязалася виписатися з неї, але в добровільному порядку не знялася з реєстрації. На теперішній час вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй квартирою. У даному приміщенні ніяких речей відповідачки немає, ніяких спроб вселитися в квартиру з боку ОСОБА_3 не було, договір купівлі-продажу житла нею не оскаржувався.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Запорізькій області від 28.04.2017 вона зареєстрована за вказаною в позові адресою, а саме: АДРЕСА_2, а тому, на підставі п.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судова повістка про виклик вручена відповідачці належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Позивачці згідно договору купівлі-продажу квартири від 01 квітня 2017 року належить квартира АДРЕСА_1, про що свідчить копія даного договору та копія інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.9, 21-22/.

Як вбачається з п.3.2.1 Договору купівлі-продажу продавець даної квартири зобов'язався зняти з реєстрації своє місце проживання до 05 квітня 2017 року /а.с.21/.

Проте, в обумовлений договором строк відповідачка з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знялася, що підтверджується відомостями відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради в Запорізькій області від 28.04.2017 /а.с.14/.

Факт непроживання відповідачки у вищевказаній квартирі підтверджується показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працював разом із відповідачкою на станції медичної допомоги. Йому відомо, що ОСОБА_3 в 2017 році продала квартиру та поїхала жити до іншої держави. Всі свої речі вона забрала, квартиру продала, повертатися не збирається.

В силу того, що відповідачка зареєстрована у вищевказаній квартирі, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346 ЦК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Системний аналіз цих норм права дозволяє зробити висновок про те, що з переходом права власності до іншої особи попередній власник втрачає право користування житлом і, навпаки, його набуває новий власник.

Право відповідачки володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю було припинено нею добровільно, про що свідчить укладений і належним чином зареєстрований договір купівлі-продажу квартири.

Це означає, що припинення права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення його права власності на це приміщення.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.346 ЦК України, ст.ст.150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: