Єдиний унікальний номер: 223/502/17
Провадження номер: 2-о/223/158/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледар, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про встановлення факту перебування особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, де заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у м. Вугледар Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер 26 березня 2017 року.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця ОСОБА_1 01 липня 1970 року уклала шлюб з ОСОБА_2 та проживала з ним однією сімєю, вели спільний побут, до дня смерті останнього 26 березня 2017 року. Заявниця зверталась до Управління пенсійного фонду України в місті Вугледарі з заявою про призначення пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено у звязку з тим, що відсутні довідки перебування на утриманні померлого годувальника та запропонували встановити факт перебування на утриманні чоловіка у судовому порядку. Тому, заявниця просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер 26 березня 2017 року.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви посилаючись на обставини викладені в заяві про встановлення факту перебування на утриманні, просила задовольнити дану заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи УПФУ у місті Вугледарі в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи управління було повідомлене належним чином, надали суду заяву, якою просили справу розглянути без участі представника управління.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що є сусідом заявниці, мешкає з нею в одному підїзді з 1982 року, показав суду, що заявниця та її покійний чоловік ОСОБА_2 з 1982 року постійно проживали разом як чоловік і жінка, вели спільне господарство. Зауважив, що заявниця є пенсіонером і отримує пенсію приблизно 1400 гривень, а її чоловік працював на шахті і заробив шахтарську пенсію, розмір якої є значно більшим за розмір пенсії заявниці.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що заявниця є його сусідкою з 1982 року, саме з того часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом, однією сімєю, вели спільний побут, мали спільний бюджет. Зауважив, що розмір доходу ОСОБА_2 був значно більшим за дохід заявниці.

Суд, вислухавши пояснення заявниці та покази свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 01 липня 1970 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 263517 від 01 липня 1970 року (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-HO № 985295, виданого 19 травня 2017року Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, чоловік заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26 березня 2017 року (а.с. 10).

Заявниці було відмовлено Управлінням пенсійного фонду України в місті Вугледарі в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №518 від 01.06.2017 року, у звязку з тим, що заявниця прописана з чоловіком за різними адресами і не підтверджено факт спільного проживання і отримання заявницею від померлого допомоги, яка була основним засобом для існування (а.с. 14).

Відповідно до довідки від 26 липня 2017 року №034 та акту про фактичне проживання №158 від 25 липня 2017 року ОСОБА_1 проживала та вела спільний побут разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12, 17).

Заявниця є особою пенсійного віку, яка перебувала на утриманні чоловіка, так як ОСОБА_2, відповідно до довідок №1300 від 06 вересня 2017 року, виданої УПФУ в м. Вугледарі Донецької області, на день смерті отримував пенсію за віком як працівник, зайнятий на підземних і відкритих гірничих роботах і в металургії, при пільговому стажі, в розмірі 6222,34 гривень, щомісячно, а відповідно до довідки №1152 від 25 липня 2017 року, виданої УПФУ в м. Вугледарі Донецької області, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком при повному стажі у сумі 1498,38 гривень (а.с. 16, 26).

Суд дійшов до висновку, що пенсійні виплати ОСОБА_2 були для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_5), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання факту перебування її на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно п.п.2, п.1, ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 158, 197, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про встановлення факту перебування особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 березня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Вугледарський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_6