АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/326/17 Номер провадження 22-ц/786/2193/17Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Хіль Л.М. Лобова О.А.

При секретарі: Маладиці Л.В.

За участю: апелянта ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2017 року

в справі за заявою ОСОБА_4 до Шевченківського відділу РАЦС Полтавського міського управління юстиції про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що вона проживала без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7, який помер 14 листопада 2016 року.

12 лютого 2012 року у них народилася донька, однак у свідоцтві про народження записано, що батьком є ОСОБА_8, хоча батьком являвся ОСОБА_7

Тому прохала визнати ОСОБА_7 батьком ОСОБА_9 та зобовязати Шевченківський відділ реєстрації актів громадського стану внести зміни в Книгу реєстрації народжень.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2017 року визнано ОСОБА_7, який помер 14 листопада 2016 року, батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязано Шевченківський відділ реєстрації цивільного стану Полтавського міського управління юстиції внести зміни в Книгу реєстрації народжень, актовий запис №228 від 29 лютого 2012 року, про народження дитини ОСОБА_9, змінивши в графі батько - «Муштанов Сергій Павлович» на «Шикимака Сергій Павлович» та змінивши в графі прізвище дитини «»Муштанова» на «Шикимака».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, яка не брала участі у справі, прохала рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказувала, що рішенням суду порушуються її права, вона є офіційної дружиною померлого ОСОБА_7, після якого відкрилася спадщина, однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину в звязку наявністю інших спадкоємців, зокрема ОСОБА_10, батьківство якої було встановлено оскаржуваним рішенням.

Вказувала, що Шевченківський відділ РАЦС Полтавського міського управління юстиції не є належним відповідачем у справі, а вона, як спадкоємець першої черги, умисно не була залучена до участі в справі, що позбавило її право на справедливий суд, задавати питання свідкам , подавати свої докази заперечувати батьківство. Не враховано судом, що позивачка мала статус одинокої матері та отримувала соціальну допомогу як одинока матір.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, беручи до уваги межі перегляду справи, перевіривши зазначені апелянтом обставини апеляційний суд вважає, що скаргу належить задовольнити, зважаючи на таке.

У відповідності з вимогами ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

За змістом частини 1 статті 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 листопада 2016 року помер ОСОБА_7, який перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: грошові кошти на банківських рахунках та транспортні засоби.

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_11 від 13.07.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про спадщину, оскільки наявний спір щодо спадкового майна між ОСОБА_6 та матірю малолітньої ОСОБА_10С ( визнано батьківство за оскаржуваним судовим рішенням) - ОСОБА_12.

Таким чином визнання батьківства за судовим рішенням впливає на обсяг прав та обовязків апелянта у справі.

У відповідності з вимогами ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач.

З поданої позовної заяви вбачається, що відповідачем визначено Шевченківський відділ РАЦС Полтавського міського управління юстиції.

Однак у відповідності з типовим положенням про відділи державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 11.04.2016 № 1079/5 відділи РАЦС не можуть бути відповідачами у справах про встановлення факту батьківства оскільки вони лише вчиняють реєстраційні дії.

Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що Шевченківський відділ РАЦС Полтавського міського управління юстиції порушував права позивачки.

В даному випадку належним відповідачем у справі є спадкоємці померлого ОСОБА_7 оскільки судове рішення прямо впливає на обсяг їх прав та обовязків.

Визнання батьківства позивачка мотивувала необхідністю оформлення пенсії у звязку з втратою годувальника.

Разом з тим відповідні органи Пенсійного фонду чи органи соціального захисту населення до участі в справі взагалі не залучалися жодних позовних вимог до них не заявлялося.

Позивачем не доведено ту обставину, що встановлення факту батьківства необхідно саме для отримання соціальних допомог, а апелянтом, шляхом надання належних доказів ( постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії) доведено той факт, що встановлення факту батьківства необхідно було саме для отримання спадщини.

У відповідності з вимогами ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні питання про його цивільні права та обовязки має право на справедливий суд. Цивільно процесуальним Кодексом України визначено обсяг процесуальних прав та обовязків сторін. Цей обсяг при розгляді справи в місцевому суді є більш ширшим чим в суді апеляційної інстанції. Ефективним способом захисту цивільних прав та обовязків апелянта є можливість прийняти участь при розгляді справи в місцевому суді. Предявивши позов до неналежних відповідачів позивач диспозитивно розпорядився своїми правами , взявши на себе всі ризики при розгляді питання щодо захисту своїх порушених чи оспорюваних прав. З врахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, так як позов предявлений не до належного відповідача, що не позбавляє можливості позивачку повторно звернутися до суду до належних відповідачів з даним позовом.

Задовольняючи позовну заяву та визнаючи ОСОБА_7 батьком ОСОБА_9 місцевий суд при вирішенні спору керувався вимогами с т. 125,128, 135 СК України при цьому взагалі не звернув увагу , що згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства, а не визнання живої особи батьком ( ст. 128 СК ), може бути встановлений за рішенням суду.

Оскільки судове рішення підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для оцінки судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги щодо достатності доказів для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, п4 ч.1 ст. 309 ,316, 317 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 травня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти діб.

Головуючий суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Судді : /підпис/ ОСОБА_13

/підпис/ ОСОБА_14

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1