У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

судді - Бедьо В.І.

при секретарі Петров В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа № 308/7853/15-ц виданого Ужгородським міськрайонним судом 24.02.2016 року у справі за позовом ПАТ «Укргазпромбанк» до ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа №308/7853/15-ц, виданого 24.02.2016р. Ужгородським місьрайонним судом Закарпатської області згідно із заочним рішенням цього ж суду від 21.09.2015р. у цивільній справі №308/7853/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазпромбанк»(надалі Банк) заборгованості за договором банківського кредиту.

У заяві боржник вказує, що у нього, як у поручителя, вже повністю відсутній обовязок по сплаті Банку боргу за таким договором банківського кредиту, оскільки весь борг за цим договором повністю погашений іншим поручителем ОСОБА_3 З урахуванням цього вважає, що вказаний вище виконавчий лист має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню на підставі ст.369 ЦПК України.

В судове засідання боржник ОСОБА_2 та його представник не зявилися, однак від останнього надійшло клопотання про розгляд заяви без їх участі.

ПАТ «Укргазпромбанк» та Ужгородський МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, хоч були повідомлені своєчасно про час та місце розгляду заяви, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст.369 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин суд вважає можливим розгляд заяви без участі сторін за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

18 квітня 2012 року між Банком і ТОВ «Лев» укладено договір банківського кредиту №1-КЛ/12-У (надалі Договір кредиту), за умовами якого Банк надав ТОВ «Лев» у кредит грошові кошти.

Цього ж дня на забезпечення виконання ТОВ «Лев» зобовязань за вказаним Договором кредиту Банк уклав з ОСОБА_2 і з ОСОБА_4 договори поруки №04-П/12-У та №05-П/12-У відповідно, за умовами яких ОСОБА_2 і ОСОБА_4 виступили поручителем виконання ТОВ «Лев» зобовязань за Кредитним договором.

Крім того, цього ж дня між Банком і ОСОБА_3 був укладений та нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким ОСОБА_3 передала Банку в іпотеку шість підвальних приміщень під літерами 1, 2, 3, 6, 7, 10 у будинку №10 по вул. П.Лінтура в м.Ужгород (надалі Іпотечне майно) на забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Лев» за тим же Договором кредиту.

У звязку з неналежним виконанням ТОВ «Лев» зобовязань з повернення кредиту за Кредитним договором утворився борг в розмірі 502 398,81 грн.

Банк звернувся до суду з позовом про стягнення цього боргу з ОСОБА_2, як з поручителя ТОВ «Лев».

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2015р. у цивільній справі №308/7853/15-ц з ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто 502 398,81 грн. заборгованості за Кредитним договором.

На примусове виконання вказаного заочного рішення суду Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області 24.02.2016р. видав виконавчий лист №308/7853/15-ц, який Банк подав до МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

За цим виконавчим листом постановою головного державного виконавця вказаного МВ ДВС ОСОБА_5 від 03.03.2016р. відкрито виконавче провадження №50354671.

Незважаючи на це, Банк звернувся до суду з позовом також і до ОСОБА_6 про звернення стягнення на Іпотечне майно у погашення цього ж розміру заборгованості за Кредитним договором шляхом визнання за Банком права власності на Іпотечне майно.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2016р. у цивільній справі №308/7850/15-ц, яке набрало законної сили, такий позов Банку задоволено частково та у погашення заборгованості ТОВ «Лев» в розмірі 502 398,81 грн. звернуто стягнення на частину Іпотечного майна шляхом визнання за Банком права власності на два підвальні приміщення під літерами 2 та 10 загальною вартістю 635 579,00 грн.

Крім того, рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2017р. у цивільній справі №308/4151/16-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08.08.2017р., задоволено позов ОСОБА_4І та визнано припиненими правовідношення за договором поруки №05-П/12-У від 18.04.2012р., укладеним між нею і Банком на забезпечення виконання ТОВ «Лев» зобовязань за Договором кредиту.

У цій цивільній справі суди обох інстанцій встановили, що у звязку із набранням законної сили рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25.03.2016р. у цивільній справі №308/7850/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Банком права власності на частину Іпотечного майна Банк повністю задовольнив свої вимоги за Договором кредиту.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням наведеного суд визнає, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.03.2016р. у цивільній справі №308/7850/15-ц Банк реалізував своє право на повне погашення боргу за Договором кредиту, оскільки отримав речове право на частину Іпотечного майна, вартість якого перевищує розмір такого боргу. У звязку з цим Банк втратив право вимоги за Договором кредиту, а тому зобовязання за цим Договором припинилися.

Відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.

З огляду на це суд також визнає, що припинилися зобовязання і за укладеним між Банком і ОСОБА_2 договором поруки від 18.04.2012р №04-П/12-У, у звязку з чим у ОСОБА_2 в даний час повністю відсутній обовязок по сплаті Банку боргу за Кредитним договором.

Відповідно до ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, якщо обовязок боржника відсутній повністю у звязку з його припиненням.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.209, 210, 212, 369 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №308/7853/15-ц, виданий 24.02.2016р. Ужгородським місьрайонним судом Закарпатської області згідно з заочним рішенням цього ж суду від 21.09.2015р. у цивільній справі №308/7853/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазпромбанк» заборгованості за договором банківського кредиту від 18.04.2012р. №1-КЛ/12-У, укладеним між цим ПАТ «Укргазпромбанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Лев».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. А у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.І. Бедьо