Справа №464/3687/17
пр.№ 4-с/464/91/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 року Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1-В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання дій державного виконавця Сихівського відділ державної виконавчої служби м.Львова неправомірними, скасування постанови та зобовязання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду зі скаргою у якій просить: визнати дії державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 грудня 2013 року неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 грудня 2013 року; зобовязати державного виконавця Сихівського ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області відновити виконавче провадження на підставі судового наказу №1319/10518/2012. В обґрунтування скарги покликається на те, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового наказу Сихівського районного суду м.Львова за заявою ПАТ «Львівгаз». В подальшому, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Проте, постанова стягувачу не надходила та про таку стало відомо лише у травні 2017 р. з відповіді на відповідний запит. Підставою для повернення виконавчого документа стягувачу слугувало те, що у боржника відсутнє майно. Проте, акт державного виконавця про перевірку майнового стану боржника у матеріалах виконавчого провадження відсутній, опис майна боржників не здійснювався, не вжито додаткових заходів щодо забезпечення доступу до житлового приміщення боржників, не ініційовано питання про обмеження боржників у праві виїзду за межі України. Таким чином, заявник вважає дії щодо винесення такої постанови неправомірними, у звязку з чим вказану постанову необхідно скасувати та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Представник заявника - ПАТ «Львівгаз» у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець, боржник в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду скарги. Матеріали виконавчого провадження суду для огляду надані не були; направив на адресу суду заперечення, у яких покликаєть на доводи, що згідно з актом вилучення виконавчих матеріалів для знищення від 24.02.2017, матеріали виконавчого провадження знищено у звязку з закінченням трирічного строку зберігання ,а тому у задоволенні скарги відмовити.

У звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів перебувало виконавче провадження №39938628 з примусового виконання судового наказу Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Львівгаз» заборгованості за спожитий природний газ у розмірфі 940,33 грн. та судовий збір у сумі 107,30 грн.

30 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з актом про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 24.02.2017 року, виконавче провадження №39938628 знищене у звязку з закінченням трьохрічного терміну зберігання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999 р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби затверджено Наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року. Так, відповідно до цього Порядку, в редакції, чинній на час вчинення оскаржуваних дій, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством (п.9.9).

Крім цього, вищевказаним Порядком серед іншого передбачено наступне:

- завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня 2017 року, в якому складений акт; виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою (п.9.10);

- відбір виконавчих проваджень для знищення та їх знищення здійснюються один раз на рік, не пізніше 1 березня поточного року; для проведення знищення виконавчих проваджень в органі державної виконавчої служби створюється комісія, склад якої затверджується на підставі відповідного організаційно-розпорядчого документа керівника органу державної виконавчої служби; до складу комісії повинно входити не менше пяти осіб (п.9.12);

- виконавчі провадження, відібрані для знищення, повинні бути знищені паперорізальними машинами або шляхом спалення, про що зазначається в акті про вилучення виконавчих проваджень для знищення (п.9.13).

Вимоги Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби при знищенні виконавчого провадження дотримано.

Відповідно до п.1.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №43/5 від 20.05.2003 року (чинного на час вчинення оскаржуваних дій), Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі Єдиний реєстр) це компютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Пунктами 2.3, 3.1 Положення визначено перелік даних, що вносяться до Єдиного реєстру у органі ДВС.

Крім цього, відповідно до п.5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру.

Європейським Судом з прав людини в справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine, 18986/06, 16.02.2017) не встановлено порушення права доступу до суду, у звязку з тим, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді справи протягом одного року та восьми місяців.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця слід визнати правомірними, оскільки постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження постановлена з дотриманням вимог законодавства, про що внесено відомості до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, доступ до якого має кожна зі сторін виконавчого провадження. Знищення виконавчого провадження здійснено з дотриманням відповідних строків та порядку.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що діями державного виконавця порушено права чи свободи стягувача, у звязку з чим, у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999р.) ст.ст. 197, 383, 385 - 387 ЦПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову, дії та бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м.Львів відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. П. Рудаков