Головуючий суду 1 інстанції - Ляшенко М.А.
Доповідач - Лозко Ю.П.
Справа № 433/2893/16-ц
Провадження № 22ц/782/442/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Лозко Ю.П.,

суддів: Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його троюрідна тітка ОСОБА_4, яка при житті залишила нотаріально посвідчений заповіт від 04 березня 2016 р., яким заповіла усе належне їй на час смерті майно позивачу ОСОБА_3

Однак, оформити спадщину позивач у встановленому законодавством не мав можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно, належне на час смерті заповідачу ОСОБА_4

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, а саме: житловий будинок , що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: А,а,г житловий будинок; Е,Ж,ісараї; З убиральня; ПГ погріб; 1-3 огорожа; 4- колодязь; 5 водопровід;

присадибну земельну ділянку площею 0,1500 га, посвідчену державним актом серії НОМЕР_1 від 14.10.2011 року, кадастровий номер НОМЕР_2;

земельну ділянку площею 10,7275 га, розташовану на території Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області, посвідчену державним актом серії НОМЕР_3 від 19.03.2003 року, кадастровий номер НОМЕР_4;

земельну частку (пай) розміром 14,39 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Привілля» посвідчену земельним сертифікатом серії НОМЕР_5 від 27.09.2002 року

грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку у ТВБВ «Ощадбанк» розташоване за адресою: пр.-т Перемоги,14, смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області на імя ОСОБА_4. (паспортні дані : НОМЕР_6, виданий Троїцьким РВ УМВД України в Луганській області , 07 березня 1999 року ).

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 20 січня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 та ухвалено додаткове рішення, яким визнано за заявником право власності на всі грошові кошти, розташовані на рахунках ТВБВ №10012/064 Філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», розташованого в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області на ім'я ОСОБА_4.

30 травня 2017 року особа, яка не брала участі у вказаній вище справі, ОСОБА_2 у порядку ст. 292 ЦПК України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржуваним рішенням порушені його права.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом вказані вимоги закону у повному обсязі не дотримано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. ст. 328, 1223,1268 ЦК України та дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Таких висновків суд дійшов помилково.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Колегією суддів встановлено, що апелянт ОСОБА_2 є рідним онуком ОСОБА_4, яка згідно копії свідоцтва про смерть померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько апелянта - ОСОБА_5 помер раніше своєї матері ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.66).

З відповіді приватного нотаріуса Гапочки Е.Г. №361/01-16 від 17.08.2017р. на запит Апеляційного суду Луганської області вбачається, що після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, 03.06.2016 року заведена спадкова справа за № 103/2016 на підставі заяви ОСОБА_3 №167 про прийняття спадщини, також 30 листопада 2016 року надійшла поштою заява №375 про прийняття спадщини від ОСОБА_2. Свідоцтво про право на спадщину на цей час нікому не видано.

Однак з'ясування вказаних обставин залишилося поза увагою суду.

Відповідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, апелянт ОСОБА_2 є спадкоємцем за правом представлення, який у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, не встановив коло усіх можливих спадкоємців після смерті ОСОБА_4 та не притягнув їх до участі у справі, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, та ухвалення незаконного рішення по справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Доводам апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем обставин, на які він посилається як на обґрунтування своїх позовних вимог, колегія суддів оцінки не надає, оскільки вказане слід встановлювати під час розгляду справи за участю всіх заінтересованих осіб.

Як встановлено ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22 грудня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, Привільської сільської ради Троїцького району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: