Номер провадження: 22-ц/785/6800/17
Номер справи місцевого суду: 496/1137/17
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановила:

11.04.2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 10 000 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що працює хореографом у районному будинку культури, заробітна плата на місяць становить 1 400 грн. На утримання дітей (одна дитина від першого шлюбу) їй не вистачає цих грошей. Відповідач за професією є моряком, активно працює за професією, тому має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 10 000 грн.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що працює приватним підприємцем, заробітна плата на місяць становить 7 800 грн. Також просив суд звернути увагу на те, що позивачка з дитиною від першого шлюбу та з їхньою сумісною дитиною проживають у нього в домі, комунальні послуги, всі необхідні продукти харчування та побутові речі купуються за його кошти.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2017 року позов ОСОБА_3 був задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, 1987 року народження, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2017 року та до повноліття ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даного судового рішення з ухваленням нового - про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис №17.

Від цього шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, актовий запис №59.

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_3 посилалась на те, що відповідач працює моряком на кораблях закордонного плавання, однак не надала суду належних і допустимих доказів даних доводів.

З цих підстав, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що довідки про плавання, які маються в матеріалах справи (а.с.13-15), не можуть слугувати такими доказами, оскільки вони не містять інформації про отримані відповідачем доходи, а клопотань про витребування такої інформації з відповідних установ до суду не заявлялося.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що єдиним документальним підтвердженням щомісячного доходу відповідача є податкові декларації, згідно яких його середньомісячний заробіток складає 7800 грн., у зв'язку з чим з нього підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав їй змоги зібрати докази щодо заробітної плати відповідача, є безпідставними, оскільки до суду апеляційної інстанції вона також не надала таких доказів.

За змістом ч.3 ст.10 та згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного рішення суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра