Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 332/222/17 Головуючий у 1-й інстанції Федоренко О.І.
Пр. № 22-ц/778/3226/17Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви заявнику у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

17 січня 2017 року Банк звернувся до суду із вищезазначеним позовом від 13.12.2016 року, в якому просив стягнути з відповідача за кредитним договором № б/н від 19.04.2012 року заборгованість станом на 31.10.2016 року у розмірі 14679,09 грн., від сплати якої у добровільному порядку відповідач на користь Банку ухиляється.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року (а.с. 11) позовну заяву Банку визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с.13-14) просив скасувати ухвалу судді суду першої інстанції та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (а.с. 25) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.27).

У судове засідання 07 вересня 2017 року повідомлений апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи ОСОБА_3 не з'явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки у дане судове ОСОБА_3 та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю представника Банку за довіреністю (а.с. 32) Якушева С.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Банку, якій у тому числі на запитання колегії суддів апеляційного суду зазначав, що докази того, що вищезазначена позовна заява Банку надсилалась суду першої інстанції у цій справі поштою, він надати не може, конверт у справі відсутній, значить, позов подавався суду першої інстанції у цій справі через канцелярію; судовий збір у розмірі 56,00 грн. Банком був сплачений в останній день строку, встановленого судом першої інстанції - 06.06.2017 року, однак, квитанція надіслана суду першої інстанції Банком вже поза межами строку - 08.06.2017 року, дійсно, що інформація про направлення Банком поштового відправлення 08.06.2017 року містить лише назву суду без ідентифікації справи, по якій надсилається пошта; чому заява Банку на усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору 56,00 грн. не надійшли на адресу суду першої інстанції у цій справі, навіть, станом на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції 30 червня 2017 року, йому невідомо, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву Банку у цій справі, керувався ст. 121 ЦПК України та виходив із того, що Банк не усунув недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду від 18 січня 2017 року, у встановлений судом строк.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2017 року (а.с.7) вищезазначену позовну заяву Банку було залишено без руху, оскільки вона була подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, зокрема Банком сплачено судового збору при подачі вищезазначеного позову 1544,00 грн., а треба - 1600,00 грн. недоплата становить 56,00 грн.

Запропоновано Банку усунути недоліки поданої позовної заяви в строк до п'яти днів з дня отримання ухвали і роз'яснено, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута Банку.

Встановлено, що копія цієї ухвали була надіслана Банку електронною поштою на підставі заяви Банку (а.с. 5а) - 19 січня 2017 року (а.с.8) та у паперовому вигляді поштою 22 - 29 травня 2017 року (а.с. 9-10).

Встановлено, що Банк отримав копію ухвали суду першої інстанції від 18 січня 2017 року у паперовому вигляді 01 червня 2017 року.

Саме з цієї дати слід рахувати строк п'ять днів для усунення недоліків Банком, останній збіг 06 червня 2017 року (вівторок) включно.

Однак, встановлено, що Банк не усунув недоліків своєї позовної заяви у встановлений судом першої інстанції строк по 06 червня 2017 року включно, не сплатив та не надав суду першої інстанції платіжного доручення про доплату 56,00 грн. поштою, електронною поштою, тощо.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

А тому при вищевикладених обставинах, суд першої інстанції мав право на підставі ст. 121 ч. 2 ЦПК України визнати неподаним вищезазначений позов Банку та повернути його заявнику.

Доводи апеляційної скарги Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Так, Банком до апеляційної скарги додано лише копію платіжного доручення Банку від 06.06.2017 року про сплату судового збору на суму 56,00 грн. за позовом у цій справі (копія платіжного доручення може бути прийнята до уваги апеляційним судом як доказ, передбачений ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України).

Оригінал цього платіжного доручення у матеріалах цієї справи взагалі відсутній.

Однак, також до апеляційної скарги Банком додано інформацію про здання на пошту та відправлення, начеб - то, вищезазначеного платіжного доручення про сплату 56,00 грн. Банком на адресу суду першої інстанції у цій справі (оскільки у ньому зазначено лише назву суду першої інстанції, ідентифікувати його саме із цією справою, не представляється можливим) лише 08 червня 2017 року (а.с.17), тобто поза межами строку для усунення недоліків позовної заяви у цій справі по 06 червня 2017 року включно, встановленого судом першої інстанції.

В силу вимог ст. 70 ч. 6 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Однак, при вищевикладених обставинах, встановлено, що Банком не було здано на пошту платіжне доручення про доплату судового збору на суму 56,00 грн. до 06 червня 2017 року включно; докази того, що це платіжне доручення надсилалось Банком суду першої інстанції іншими відповідними засобами зв'язку (факсом, електронною поштою тощо) у цій справі відсутні, а тому Банком строк на усунення недоліків його позовної заяви, встановленим судом першої інстанції у цій справі, є пропущеним.

В силу вимог ст. 121 ч. 1 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції не міг знати і не знав про те, що Банком був доплачений 06 червня 2017 року судовий збір за подачу вищезазначеного позову до суду у цій справі у сумі 56,00 грн.

Оскільки, в силу вимог ст. 119 ч.5 ЦПК України сплата судового збору підтверджується документом, якій додається до позовної заяви.

Встановлено, що Банком не був наданий суду першої інстанції у цій справі у строк до 06 червня 2017 року включно, та, навіть, після його збігу поштою на протязі 24 днів документ (платіжне доручення) чи його копія у матеріали цієї справи на підтвердження доплати Банком вищезазначеного розміру судового збору.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Правильність вирахування судом першої інстанції у цій справі судового збору та необхідність доплати останнього у сумі 56,00 грн. за вищезазначеним позовом Банку від 13.12.2016 року до суду першої інстанції, поданим 17 січня 2017 року, Банком у цій справі не спростовувалась.

Оскільки, докази того, що вищезазначений позов Банком було подано суду першої інстанції раніше поштою, відсутні.

В силу вимог ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Інформація про зарахування судового збору у сумі 56,00 грн. за платіжним дорученням Банку від 06.06.2017 року (а.с.16-17) до спеціального фонду Державного бюджету України, у програмі «Автоматизована система документообігу суду Д - 3» станом на час постановлення оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі була також відсутня.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Направлення справи апеляційним судом для розгляду до суду першої інстанції до постановлення судом першої інстанції ухвали відкриття провадження у справі взагалі знаходиться поза межами компетенції апеляційного суду.

Порушення норм процесуального права судом першої інстанції при постановленні оскаржуємої ухвали у цій справі, які б призвели до неправильності вирішення питання по суті, відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку ґрунтуються на припущеннях та спростовуються матеріалами цієї справи, а тому є безпідставними; ухвала суду першої інстанції, що є предметом апеляційного перегляду у цій справі, є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі у цій справі або її зміни.

У разі відмови апеляційним судом Банку у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ОСОБА_3 понесених судових витрат у вигляді судового збору 1624,00 грн. (а.с.19) за подачу останньої до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.