Справа № 588/1610/16-ц
провадження № 2/588/127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Маслова В.В., за участю секретаря - Лободи Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам'янської сільської ради Тростянецького району Сумської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Кам'янської сільської ради Тростянецького району Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності за набувальною давністю на майно, посилаючись на те, що з 02.12.2005 вона зареєстрована та проживає у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок на праві спільної часткової власності належав її тітці - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та її (позивача) матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Так, 1/2 частина будинку належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Кам'янською сільською радою від 12.12.1996.

Інша 1/2 частина будинку належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Кам'янською сільською радою від 14.12.1992, де помилково її прізвище було зазначено як «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла. На день смерті вона проживала у вказаному будинку зі ОСОБА_3. Остання доглядала її до дня смерті, взяла на себе витрати по похованню. Також ОСОБА_3 прийняла рухоме майном, яке належало ОСОБА_2 та складалося у тому числі із сертифікату серія НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Ватутіна, на території Кам'янської сільської ради Тростянецького району, розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької райдержадміністрації №307 від 25.05.1996. У вказаному сертифікаті також помилково було зазначено по батькові ОСОБА_2, а саме як «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2».

Мати намагалася оформити спадщину після смерті ОСОБА_2, але за законодавством того часу вона не була спадкоємицею за законом. Заповіт тітка за життя не складала. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відкрита не була, проте ОСОБА_3 продовжила проживати в будинку та відкрито користувалася майном, яке належало ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3. Спадщину після смерті матері вона (позивачка) прийняла та серед іншого успадкувала за заповітом 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1.

Позивачка у позові зазначає, що після смерті матері вона продовжує утримувати вказаний будинок, розпоряджається також і рухомим майном, в тому числі і тим, яке належало тітці. Також вона намагалася оформити спадщину після смерті тітки, але приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребінник О.Д. їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії так як на день відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс УРСР від 1966 року, згідно якого існувало 2 черги спадкоємців, і племінники не були спадкоємцями за законом. Разом із тим, на час звернення до суду з позовом вона продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним майном більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресо, провела водопостачання до будинку, проводила поточні та капітальні ремонти будинку. Також вона протягом всього часу після смерті матері володіє сертифікатом на земельну частку пай, що належав ОСОБА_2.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка остаточно уточнивши позовні вимоги, просила суд: 1) встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1, виданого Кам'янською сільською радою від 14.12.1992 на ім'я голови колгоспного двору ОСОБА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, та, що сертифікат серія НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Ватутіна, на території Кам'янської сільської ради Тростянецького району розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької райдержадміністрації №307 від 26.05.1996, виданий на ім'я ОСОБА_2, належить на праві приватної власності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4; 2) визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю: на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за даними технічного паспорту: «А-1ж» - житловий будинок, житловою площею 37,2 м.кв, «а»- прибудова, «Б»- літня кухня, «В»- сарай, «в» - сарай-прибудова, «Г» - погрібняк, «пг» - погріб, №1-3-ворота, огорожа, право власності на які, належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4; на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 в САПТЗТ ім. Ватутіна Тростянецького району Сумської області на території Кам'янської сільської ради Тростянецького району, розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, який належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №307 від 26.05.1996.

Позивачка та її представник у судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.12.1992 Кам'янською сільською радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією відповідного документу. (а.с.10)

Також, 27.06.1995 Головою Тростянецької РДА на підставі розпорядження №307 від 26.05.1996, на ім'я ОСОБА_2 було видано сертифікат серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності САПТЗТ ім. Ватутіна, розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах. (а.с.12)

Розглядаючи вимогу про встановлення факту належності вказаних документів ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, суд дійшов висновку, що під час складання зазначених документів була допущена неточність у написанні по батькові останньої, що підтверджується: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 від 28.05.1996 серії НОМЕР_2; довідкою Кам'янської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 04.11.2016 №720/02-28, згідно з якою за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться земельна частка-пай в с. Кам'янецьке та остання проживала за адресою: АДРЕСА_1; копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, витягом із технічної документації про вартість земельної частки паю посвідченої сертифікатом від 22.05.2015 №19-28-0,2-1633/2-15, згідно з яким ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі розпорядження голови Головою Тростянецької РДА Сумської області №307 від 26.05.1996 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по САПТЗТ ім. Ватутіна розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили факт належності ОСОБА_2, як свідоцтва, виданого 14.12.1992 Кам'янською сільською радою народних депутатів про право особистої власності на жилий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, так і сертифікату серії НОМЕР_1 виписаного головою Тростянецької РДА на підставі розпорядження №307 від 26.05.1996.

Відповідно до п.1 п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За таких обставин суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, вищезазначених правовстановлюючих документів, оскільки цей факт повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Розглядаючи вимогу позивачки - ОСОБА_1 про визнання за нею права власності за набувальною давністю: на ? частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку, належить ОСОБА_2, суд виходить із наступного.

Згідно копії довідки характеристики від 21.11.2016 №10001 виданої КП Охтирської міської ради «БТІ та АПР» адресою: АДРЕСА_1 знаходяться наступні будівлі та споруди: «А-1ж» - житловий будинок, житловою площею 37,2 м.кв, «а»- прибудова, «Б»- літня кухня, «В»- сарай, «в» - сарай-прибудова, «Г» - погрібняк, «пг» - погріб, №1-3-ворота, огорожа. (а.с.13)

Як вбачається з матеріалів справи даний будинок зі спорудами на праві спільної часткової власності належав тітці позивачки - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та її (позивача) матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів на будинок, довідкою - характеристикою на будинок від 21.11.2016 №1001 та копіями свідоцтв про смерть зазначених осіб. (а.с.8-11)

Так, 1/2 частина будинку належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Кам'янською сільською радою від 12.12.1996. (а.с.11)

Інша 1/2 частина будинку належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок виданого Кам'янською сільською радою від 14.12.1992, де помилково її прізвище було зазначено як «ОСОБА_2» замість вірного «ОСОБА_2». (а.с.10)

Після смерті ОСОБА_2, спадщину ніхто не прийняв та не успадкував, що підтверджується листом Тростянецької РДНК від 13.01.2017 про відсутність заведеної спадкової справи та матеріалами інвентарної справи на будинок, у якій відсутні відомості про зміну власника частки будинку, що належала померлій. (а.с.42 та матеріали інвентарної справи)

Разом із тим, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 продовжила проживати в будинку та відкрито користувалася майном, яке належало останній, що підтверджується показаннями допитаних як свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

За життя ОСОБА_3 заповіла належну їй 1/2 частину спірного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, позивачці що підтверджується копією заповіту від 01.04.1997.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка спадщину прийняла, про що свідчить лист Тростянецької РДНК від 13.01.2017 №02-03/10/2017. (а.с.40)

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка намагалася оформити спадщину після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, на належну їй 1/2 частину спірного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, але приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребінник О.Д. їй було відмовлено у вчинені нотаріальної дії так як на день відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс УРСР від 1966 року, згідно якого існувало 2 черги спадкоємців, і племінники не були спадкоємцями за законом. (а.с.16)

У своїх поясненнях позивачка зазначила, що після смерті матері вона продовжує утримувати вказаний будинок, частка якого також належить її тітці - ОСОБА_2, відкрито, безперервно володіє зазначеним майном більше десяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресо, провела водопостачання до будинку, проводила поточні та капітальні ремонти будинку.

Зазначені обставини також підтверджуються і показаннями допитаних як свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Таким чином, судом встановлено, що починаючи з листопада ІНФОРМАЦІЯ_4, спочатку мати позивачки ОСОБА_3, а потім і сама позивачка ОСОБА_1 відкрито, безперервно володіли житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, у томи числі 1/2 його частини, що належала ОСОБА_2, проживали в ньому, доглядали за господарством, робили поточний ремонт, оплачували комунальні послуги.

Відповідно до ч.1,4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання за нею права власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, право власності на яку, належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягають задоволенню, оскільки позивачка добросовісно заволоділа вказаним нерухомим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше 10 років поспіль.

У той же час суд дійшов висновку, що вимога позивачки про визнання за нею права власності за набувальною давністю на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого головою Тростянецької РДА на підставі розпорядження №307 від 26.05.1996, на ім'я ОСОБА_2, задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту позову позивачка просить суд визнати за нею права власності за набувальною давністю на відповідний сертифікат з метою подальшого оформлення за собою права на земельну частку (пай) та отримання вже сформованої земельної ділянки.

Водночас, суд звертає увагу, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частини перші статей 79 та 791 Земельного кодексу України відповідно).

На відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах. Місцезнаходження та межі такої земельної частки (паю) не визначені.

Отже, земельна частка (пай) не є земельною ділянкою та не відноситься до об'єктів нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Посилання позивача на ст. 344 ЦК України, згідно з якою особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом, суд прийняти не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) не можна віднести до рухомого майна, яким можна відкрито та безперервно володіти, в розумінні наведеної статті, оскільки як вже зазначалось вище сертифікат є лише правовстановлюючим документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) та надає можливість, за певних обставин, отримати вже сформовану земельну ділянку.

За таких умов саме сформована земельна ділянка може набуватись громадянами у приватну власність за набувальною давністю.

При цьому передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому Земельним Кодексом України, а саме: за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом на підставі ст.116, 119 ЗК України.

Таким чином, позов ОСОБА_1 в частині заявленої нею вимоги про визнання за собою права власності за набувальною давністю на сертифікат на право на земельну частку (пай), задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт належності свідоцтва про право особистої власності на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1, виданого Кам'янською сільською радою від 14.12.1992 та сертифікату серії НОМЕР_1 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САПТЗТ ім. Ватутіна, на території Кам'янської сільської ради Тростянецького району, розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької райдержадміністрації №307 від 26.05.1996 - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, до складу яких входять: «А-1ж» - житловий будинок, житловою площею 37,2 м.кв, «а»- прибудова, «Б»- літня кухня, «В»- сарай, «в» - сарай-прибудова, «Г» - погрібняк, «пг» - погріб, №1-3-ворота, огорожа, та право власності на яку, належало ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя В. В. Маслов