Справа №731/319/17
Провадження №2/731/124/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2017 року Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
головуючого судді МОЦЬОРА О.В.,
за участю секретаря Трохименко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Варва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
27 липня 2017 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 10 грудня 2016 року у сумі 20 201,45 грн.
У порушення умов Генеральної угоди ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором не виконала: не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов угоди.
У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за угодою станом на 02 липня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 становить 20 201,45 грн., з яких:
- 14 794,96 грн. заборгованість за кредитом;
- 2 012,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;
- 2 958,95 грн. заборгованість за пенею та комісією;
- 435,43 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.
Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. В позовній заяві позивач зазначає, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином (а.с. 48, 54).
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що згідно анкети-заяви (кредитного договору) № б/н від 07 жовтня 2010 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 4 000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві (а.с. 6) підтвердила, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с. 8-31), а також Тарифами Банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, та підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.
Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди Позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно з Генеральною угодою і Умовами та правилами.
За порушення Позичальником зобовязань з погашення кредиту Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах, за кожен день прострочення (п. 2.8 Генеральної угоди).
Крім того, в Генеральній угоді зазначено, що Позичальник ОСОБА_1 ознайомилась і згодна з Умовами та правилами, своїм підписом підтверджує факт надання інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк».
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому договором.
Згідно статей 256, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У звязку з порушенням зобовязань за Генеральною угодою станом на 02 липня 2017 року заборгованість відповідача становить 20 201,45 грн., з яких:
- 14 794,96 грн. заборгованість за кредитом;
- 2 012,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;
- 2 958,95 грн. заборгованість за пенею та комісією;
- 435,43 грн. штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.
Зазначена сума боргу підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 5).
Оскільки відповідач порушила зобовязання, встановлені Кредитним договором та Генеральною угодою, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за договором та угодою в матеріалах справи немає, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог банку про стягнення заборгованості за кредитом та процентах за користування кредитом.
Проте, при вирішенні даної справи суд дотримується вимог ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої висновки Верховного Суду України є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та застосовує правову позицію Верховного Суду України, сформовану у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, у якій зазначається, що за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки відповідач допустила порушення зобовязань, встановлених Генеральною угодою, доказів своєчасного та належного виконання угоди не надав, що має наслідком наявність заборгованості за кредитом, а також нарахування пені, то в цій частини позовні вимоги підлягають задоволенню.
Однак, правові підстави для стягнення з відповідача штрафів з огляду на наведену вище правову позицію відсутні.
Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 19 766,02 грн., з яких:
- 14 794,96 грн. заборгованість за кредитом;
- 2 012,11 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом;
- 2 958,95 грн. заборгованість за пенею та комісією.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 600,00 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 16, 610-612, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 197, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ Моцьор О.В.