ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8131/17
провадження № 4-с/753/256/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Сулими Ю.В., боржник ОСОБА_4,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, з посиланням на положення ст.383 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року): суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Отже, скаргу було подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), а саме: не надано додатку у виді копії скарги з додатками для всіх учасників процесу; не надано копії спірного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, на наявність якої міститься огульне посилання в переліку додатків до скарги, що підтверджується актом від 04 травня 2017 року.

Враховуючи наведене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 3 дні. Копія вказаної ухвали була отримана особисто скаржником 07 грудня 2017 року.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

На виконання вищевказаних вимог до Дарницького районного суду м. Києва надійшов супровідний лист від скаржника від 08 грудня 2017 року з відповідними додатками, проте до якого не було долучено копій вказаного повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до кількості вищевказаних учасників справи - всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (які у повному обсязі кореспондуються з вимогами ч.1 ст.177 ЦПК України). Так, щодо ненадання вказаних копій то заявником не враховано, що заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (для всіх учасників справи).

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.185 ЦПК України, враховуючи також, що заявник намагався усунути вказані недоліки, вважаю, що скаргу належить знову залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху скаргу ОСОБА_2 з наданням йому строку для виправлення недоліків - 7 днів, з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений строк зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: