Справа № 204/5019/17
Провадження № 2-о/204/97/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1, зацікавлені особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 16 серпня 2017 року заява ОСОБА_1, зацікавлені особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків.

У встановлений термін всі недоліки були не усуненні, а саме:

Згідно ч.4 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, але, як вбачається із заяви, Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 заявником зазначені як «зацікавлені особи».

Також, ч.2 ст.258 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Так, у поданій заяві, заявник посилається на те, що вона зверталась до нотаріуса, проте, останній було відмовлено та запропоновано з питання усунення невідповідностей в свідоцтві про право власності на житло, звернутись до суду, але, до заяви не додає доказів звернення та письмової відмови нотаріуса.

Також, суд зауважує, що згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6

ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Проте, заявником, в порушення зазначеного, не надано доказів того, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Крім того, зміст резолютивної частини заяви, не відповідає п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, згідно якого, судами також не встановлюється тотожність особи.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд враховує, що згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, визначеним спеціальною нормою.

Таким чином, заявником подано заяву, яка не відповідає ч.4 ст.119 ЦПК України, згідно якої заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Проте, зазначене, заявником, не виконано.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що у встановлений строк зазначені в ухвалі суду недоліки усунені не були, заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, слід вважати неподаною та повернути.

Згідно ч.4,5 ст.121 ЦПК України, про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - вважати неподаною та повернути.

Розяснити заявнику право повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Токар