Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/695/17
Провадження № 2/273/458/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
05 вересня 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Новицького Є. А.

з участю секретаря судових засідань Макарчук І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баранівка справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Барановської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
В липні 2017 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_1 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_2 (далі також відповідач) про стягнення аліментів.

Також до суду звернувся відповідач ОСОБА_2 із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування Барановської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 22.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. У період шлюбних відносин у позивача та відповідача народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час відповідач пішов із сім`ї, проживає окремо, дитина проживає разом із відповідачем та перебуває на її утриманні.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач не виконує передбачений законодавством обов`язок щодо утримання своєї дитини, позивач вирішила звернутися до суду із даним позовом.

Позивач у судовому засіданні визнала повністю вимоги зустрічної позовної заяви. Просила ухвалити рішення з урахуванням наявних по справі доказів.

Відповідач у судовому засіданні подав зустрічну позовну заяву згідно якої просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_1 , в якій зазначає, що позовна заява про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є взаємопов`язаною з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, який подала ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 .

Відповідач вважає, що подальше підтримування сімейних відносин немає сенсу, адже між ними постійно виникають сварки, втрачено почуття любові та поваги одне до одного.

Також, керуючись приписами ст. 157, 159 СК України, відповідач просить визначити способи його участі у вихованні дитини.

Крім того, відповідач вважає, що частина аліментів на утримання доньки для забезпечення ефективного використання коштів, створення умов матеріального забезпечення дитини після досягнення повноліття, частину аліментів на її утримання доньки в розмірі 500 грн. має зараховуватися на рахунок, відкритий у відділенні Державного ощадного банку України.

Також, відповідач заперечував частково проти первісного позову з тих підстав, що більша частина його заробітної плати складається із преміальних, розмір яких може змінюватися щомісяця. Крім того, відповідач зазначає, що на його утриманні перебуває мати - ОСОБА_5 , яка згідно довідки комунальної установи «Центр первинної медико-санітарної допомоги Червоненької селищної ради Андрушівського району від 12.07.2017 року №46 проходить та потребує медикаментозного лікування.

Відповідач звертає увагу суду на те, що він проходить військову службу за контрактом на території м. Житомир, де дислокується його військова частина. При цьому, на території міста Житомира він не має у власності об`єктів нерухомості, а зважаючи на характер служби, він позбавлений можливості проживати за місцем реєстрації на території Андрушівського району та змушений наймати житло за місцем проходження служби за що сплачує 2300 грн., а також, сплачує витрати на комунальні послуги.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів у вигляді ? частини доходів на утримання доньки та 1/6 частини його доходів на утримання дружини є необґрунтованим, надмірно обтяжливими для відповідача, та такими, що може поставити його у крутне матеріальне становище, тому аліменти він просить стягувати з нього на користь позивача на утримання їхньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на дитину та 500 грн. на утримання дружини.

Представник Служби у справах дітей Баранівської райдержадміністрації в судовому засіданні не заперечував проти визначеного графіку побачень відповідача та дитини ОСОБА_4 . Наполягав на задоволенні даної вимоги зустрічної позовної заяви.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Згідно довідки виконавчого комітету Довбиської селищної ради від 29.06.2017 року №165 із ОСОБА_1 проживають її чоловік- ОСОБА_2 та донька - ОСОБА_4 .

Згідно листа огляду пацієнта від 30.04.2017 р. ОСОБА_4 перебувала у лікаря на обстеженні 30.04.2017 р. з діагнозом гострий середній отит, а у період з 17.05.2017 р. по 22.05.2017 р. знаходилася на лікуванні у Ірпінській міській дитячій лікарні з діагнозом рентинологічні ознаки лівобічної бронхопневмонії (а.с. 7,8).

Позивач зазначає, що відповідач пішов з дому і на даний час із ними не проживає та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Відповідач надав суду довідку «Центру первинної медико санітарної допомоги» від 12.07.2017 р. згідно якої, ОСОБА_5 проходить лікування та потребує медикаментозного лікування (а.с. 21).

Крім того, відповідач надав суду договір найму житла, згідно якого за оренду квартири він щомісяця сплачує 2300 грн. (а.с. 58,59).
Дані факти, відповідач вважає такими, що мають впливати на визначення розміру аліментів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, за змістом статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Одночасно, визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач самостійно винаймає житло на що згідно Договору щомісяця витрачає 2300 грн., крім того, суд враховує той факт що на утриманні відповідача перебуває його мати, що обтяжує його матеріальний стан.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

З урахуванням фактичних обставин справи, та вимог чинного законодавства щодо обов`язку обох батьків брати участь в утриманні своїх дітей до їх повноліття, якому кореспондує право дитини на належний рівень життя, достатній для її соціального розвитку, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованим та такою, що підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Окрім того, відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, суд вважає, що вимога відповідача заявлена у зустрічному позові про розірвання шлюбу є такою, що також підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а в даному випадку, ні позивач, ні відповідач не мають намір зберігати шлюб.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

У відповідності до ч.1, 2 та 3 ст.157 СК України, передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.158 СК України, рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ч.1 та 2 ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на позицію ОСОБА_1 , яка визнала вимоги зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку, що зустрічний позов відповідача у частині визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає, що вимога відповідача у зустрічному позові про визначення способу сплати аліментів шляхом стягнення частини суми в розмірі 500 грн. на банківський рахунок на ім`я дитини, підлягає задоволенню, зважаючи на те, що позивач повністю визнала вимоги зустрічної позовної заяви.

Крім того, суд вважає, що зарахування частини суми аліментів на банківський рахунок сприятиме захисту інтересів самої дитини.

Окрім того, в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору щодо вимоги про стягнення аліментів, а тому, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 57 - 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 05.07.2017 року і до досягнення дочкою ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 05.07.2017 року і до досягнення донькою ОСОБА_6 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (одержувач УДКСУ у Баранівському районі, , банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області МФО 811039, рахунок 0037, код класифікації доходів 22030101, ЄДРПОУ суду 02896041, призначення платежу: судовий збір для Баранівського районного суду ).

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Зустрічний позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , зареєстрований 22.11.2014 р. виконавчим комітетом Червоненької селищної ради Андрушівського району Житомирської області про що зроблено відповідний запис за №13, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_7 шлюбне прізвище « ОСОБА_8 ».

Дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на виховання позивача ОСОБА_1 .

Встановити наступний порядок спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_4 :

1 та 3 тижня місяця з понеділка 12:00 год. поточного тижня по понеділок 12:00 год. наступного тижня без присутності матері, при цьому, обов`язок щодо отримання дитини за місцем проживання її та її матері та послідуючого повернення позивачу суд покладає на відповідача ОСОБА_2 особисто;

в день народження доньки, 23 квітня, щорічно, на АДРЕСА_2 , щорічно на Великдень з 12:00 до 16:00 щорічно без присутності позивача ОСОБА_1 за місцем проживання позивача та дитини.

Установити, що частина аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із загальної твердої суми 1500 грн., в розмірі 500 грн. перераховуються на особистий рахунок дитини Домініки в Державному ощадному банку України.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до відділу РАЦСу для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено: 08.09.2017 року.

Суддя: Є. А. Новицький