Справа № 462/1274/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю присяжних: Фендьо О.В. та Шимчак Р.С.,

секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - про визнання особи недієздатною, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, мотивуючи свою заяву тим, що він являється інвалідом першої групи /підгрупа Б/ з дитинства, перебуває на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері з приводу хронічного психічного захворювання. В силу даного захворювання обмежений у самообслуговуванні, здатності до орієнтації, спілкування та контролю над своєю поведінкою, в зв'язку з чим не може належним чином розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для встановлення опіки над ОСОБА_5 та призначення йому опікуна, ОСОБА_3, як батько, змушений звернутися до суду із заявою про визнання його сина недієздатним.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених у ній та з врахуванням висновку судово-психіатричного експерта.

Представник заінтересованої особи - органу опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - Леськів Г.М., яка діє на підставі довіреності, заяву підтримала, не заперечила проти задоволення такої.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши докази наявні у справі в сукупності, прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

На підставі ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Зі змісту ст.240 ЦПК України вбачається, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, а саме свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками якого є ОСОБА_3, заявник у справі, та ОСОБА_7 /а.с.7/.

Із довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописки, наданої ЛКП «Граніт» №104 від 25.01.2017року вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 разом із заявником - батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.10/.

Як вбачається із висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності і постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу №2500 від 22.09.2016року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рівнем обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку - потребує постійного стороннього догляду /а.с.9/.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється інвалідом першої групи /підгрупа Б/ з дитинства, потребує постійного стороннього догляду, нагляду і допомоги /а.с.8/.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30.05.2017року у справі була призначена судова психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №340 від 30.06.2017року, що ОСОБА_4 страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки /а.с.28-29/.

Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Як вбачається із роз'яснень, даних в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28 березня 1972 року рішення суду в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним повинно відповідати вимогам ст.203 ЦПК. Після набрання рішенням законної сили суд повинен надіслати копію його органові опіки та піклування для призначення опікуна або піклувальника, а також у разі потреби надіслати копію рішення за місцем роботи чи проживання особи, визнаної обмежено дієздатною, для організації і здійснення контролю за її поведінкою.

Враховуючи вищенаведене, та те, що ОСОБА_4 за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заяву ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст.10, 60, 209, 212-215, 240, 241 ЦПК України, ст.39-41 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає на АДРЕСА_1 - недієздатним.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради для призначення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Присяжні: