Справа № 466/5466/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого судді Білінської Г.Б.

при секретарі Пірко Д.А.

розглянуши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 3964500 грн. боргу.

В ході розгляду справи змінив предмет позову та просить звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, заклад громадського харчування, загальною площею 499,4 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0381 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать відповідачу, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною нежитлового приміщення - 3506405,00 гривень та земельної ділянки - 55354,00 гривень, а кошти, одержані від реалізації предмета іпотеки, спрямувати для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в сумі 3964500 (три мільйони дев'ятсот шістдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень основного боргу за договором позики.

Позов мотивує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав у позику та зобов'язався повернути у строк до 31 травня 2017 року грошові кошти у сумі 3964500 гривень. 17.05.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки об'єкта нерухомого майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Станом на момент подання позову відповідач свого зобов'язання не виконав, коштів не повернув.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні доводам позовної заяви та заяви про зміну предмета позову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій визнав борг перед позивачем, щодо вирішення спору поклався на розсуд суду та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав у позику та зобов'язався повернути у строк до 31 травня 2017 року (тридцять першого травня дві тисячі сімнадцятого року) грошові кошти у сумі 3964500 (три мільйони дев'ятсот шістдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 150000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з п. 3.3 Договору позики зобов'язання позичальника із повернення позики забезпечується іпотекою належного позичальнику на праві власності об'єкта нерухомого майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

17.05.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки об'єкта нерухомого майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з висновком про вартість об'єкта оцінки від 19.04.2017 року, виготовленим ТзОВ «ОЦІНКА.ЮА», вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0381 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становить 55354,00 грн.

Відповідно до Висновку про вартість об'єкта оцінки від 24.04.2017 року, виготовленого ТзОВ «ОЦІНКА.ЮА», вартість нежитлового приміщення, закладу громадського харчування, загальною площею 499,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, становить 3506405,00 грн.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику -грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на 28.07.2017 року відповідач свого зобов'язання за договором позики не виконав, грошових коштів не повернув. Заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 за договором позики становить 3964500 (три мільйони дев'ятсот шістдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 150000 (сто п'ятдесят тисяч) доларів США.

03.06.2017 року позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, яку відповідач отримав 07.06.2017 року, однак відповідач вимогу не виконав, боргу не погасив.

Згідно з ч.1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека, як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов'язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

За правилами ч.1 ст.589 ЦК України та ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не виконав зобов'язання за договором позики від 17.05.2017 року, забезпечене іпотекою, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів та скерування отриманих від продажу коштів для задоволення вимог ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Відтак, позов підлягає задоволенню.

Крім цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 8000 гривень.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 543, 549, 553, 554, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, заклад громадського харчування, загальною площею 499,4 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0381 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_2, шляхом продажу з прилюдних торгів за початковою ціною нежитлового приміщення - 3506405,00 (три мільйони п'ятсот шість тисяч чотириста п'ять) гривень та земельної ділянки - 55354,00 (п'ятдесят п'ять тисяч триста п'ятдесят чотири) гривень.

Кошти, одержані від реалізації предмета іпотеки спрямувати для задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в сумі 3964500 (три мільйони дев'ятсот шістдесят чотири тисячі п'ятсот) гривень основного боргу за договором позики від 17.05.2017 року.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 8000 /вісім тисяч/ гривень.

Термін оскарження рішення 10 днів до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя Г. Б. Білінська