Справа № 520/5864/17
Провадження № 2/520/7673/17
04.09.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Васильків О.В.
секретар судового засідання - Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд,-
22.05.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому позивач посилається на те, що вона є бабусею дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки відповідач від виховання та утримання доньки самоусунулася, то позивач змушена звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, матеріли справи містять висновок органу опіки № 929/01-11 від 31.05.2017 року. Матеріали справи містять заяву представника про розгляд справи за відсутності представника відділу, у вирішенні всіх питань покладаються на розсуд суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_4, актовий запис № 906, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2. У свідоцтві у графі «батько» вказано - ОСОБА_5, а у графі «мати» вказано - ОСОБА_2 /а.с. 4/.
Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 201 від 17.03.2010 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлено опіку над дитиною та призначено опікуном бабусю ОСОБА_1 /а.с. 5-6/.
У ході розгляду справи судом також досліджено наданий органом опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради висновок № 929/01-11 від 31.05.2017 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаним висновком встановлено, що мати дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, від виховання доньки самоусунулася. Інформація щодо невиконання матір'ю дитини батьківських обов'язків письмово підтверджується гр.гр. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 У висновку вказано, що мати дитини надала на ім'я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради письмову згоду на позбалення її бакьківських прав. Малолітня дитина до органу опіки надала письмову заяву про те, що не заперечує протии позбавлення її матері батьківських прав, вказала, що проживає із бабусею.
В судовому засіданні 10.08.2017 року дитина пояснила суду, що вона проживає разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2. ОСОБА_1 - це мама, яка нею займається, разом з нею малює, вона мріє стати художником.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, враховуючи самоусунення відповідача від виховання дитини, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 148, 164, 166, 171, 180, 182-184 СК України, Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.