Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гришка О.Я.

при секретарі - Федорині А.А.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Агрофірма «Дружба», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві, про визнання права на земельну частку (пай),-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 13 липня 2017 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві, про визнання права на земельну частку (пай).

У позовній заві позивач ОСОБА_2 вказує, що у період з 20 серпня 1985 року по 05 квітня 2002 року вона являлася членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області. У 1996 році землі КСП «Дружба» були розпайовані, тому як зазначає позивач, як член колгоспу, у відповідності до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність підприємствам та організаціям», вона набула право на земельну частку (пай) КСП «Дружба», середній розмір якої становить 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 16055,00 грн., проте на час розпаювання земель вищевказаного колективного сільськогосподарського підприємства до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) була не внесена.

Як зазначає позивач, у грудні місяці 2016 року на її вимогу відділом Держгеокадастру в Оржицькому районі її було повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оржицькою районною державною адміністрацією членам колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Оржицького району, інформація щодо реєстрації сертифіката на ім'я ОСОБА_2 - відсутня.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_2 просила встановити факт її членства у колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області у період з 20 серпня 1985 року по 05 квітня 2002 року та визнати за нею право на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), члена колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області, що розташована на території Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області, за рахунок земель запасу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Круподеринської сільської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, прохав розгляд справи провести без їхньої участі, зазначив, що проти задоволення позову заперечень вони не мають.

Представник відповідача Оржицької райдержадміністрації в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява представника, в якій просить суд провести розгляд справи без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача СТОВ «Агрофірма Дружба» будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та вказав, що проти позову не заперечує.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в судове засідання не з'явився, направив до суду пояснення до позову, в якому вказав, що Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області розпоряджається тільки вільними землями сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів та не розпоряджається землями, які знаходяться у приватній та комунальній власності. Представник просив розглянути справу без його участі та при винесенні рішення поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши представника позивача, показання свідків, дослідивши докази у справі, проаналізувавши їх і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 згідно рішення загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Дружба» № 4 від 28.12.1985 року була прийнята у члени колгоспу «Дружба» (а.с. 12-20).

У трудовій книжці ОСОБА_2 відсутні записи про виключення її з членів колгоспу «Дружба», про виключення її з членів підприємств, що виникали під час реформування колгоспу «Дружба», зокрема, з членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба», відсутні записи про припинення позивачем трудових відносин з цими суб'єктами господарювання. У вказаній трудовій книжці міститься запис від 19.06.1996 року про надання роботи пташниці (а.с. 13).

Як вбачається з розпорядження голови Оржицької районної державної адміністрації № 68 від 10.02.1999 року, Колективному сільськогосподарському підприємству «Дружба» видане свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи (а.с. 104-105).

У трудовій книжці ОСОБА_2 міститься запис від 15.02.2000 року про те, що КСП «Дружба» реформовано в СТОВ Агрофірама «Дружба» (а.с. 12).

Таким чином, детальний аналіз вказаних доказів, дозволяє зробити висновок про те, що ОСОБА_2 була членом КСП «Дружба» з 10 лютого 1999 року по 15 лютого 2000 року, крім іншого, це підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не є заінтересованими особами у справі, та які показали, що позивач була членом колгоспу «Дружба» та членом КСП «Дружба», весь час безперервно працювала на цих підприємствах, не виключалася з їх членів, не виїжджала на проживання в іншу місцевість.

Крім того, у трудовій книжці позивача міститься запис від 05.04.2002 року про звільнення з членів СТОВ АФ «Дружба» згідно ст. 40 п. 5 КЗпП України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача довела факт свого членства у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області у період з 10 лютого 1999 року по 15 лютого 2000 року, в цій частині її позовні вимоги повинні бути задоволені.

Судом встановлено, що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Дружба» був виданий Круподеринською сільською радою Оржицького району 26 березня 1996 року (а.с. 24, 63-83).

У списках членів КСП «Дружба», які мають право на земельну частку (пай), що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Дружба» Оржицького району Полтавської області, позивач ОСОБА_2 відсутня (а.с. 67-83).

Згідно повідомлення в.о. начальника відділу Держгеокадастру в Оржицькому районі від 09.12.2016 року у «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оржицькою районною державною адміністрацією членам колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Оржицького району» відсутня інформація щодо реєстрації сертифікату ОСОБА_2 (а.с. 30).

Представники відповідачів та третьої особи не надали суду заперечень стосовно того, що ОСОБА_2 не була включена до списків громадян, які мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП «Дружба» Оржицького району Полтавської області, не отримала відповідний сертифікат про право на земельну частку (пай), не оформила відповідне право на земельну ділянку.

Розмір земельної частки (паю) КСП «Дружба» на території Круподеринської сільської ради складає 3,25 умовних кадастрових гектари (а.с. 21-23).

Відповідно до інформаційної довідки про наявність земель запасу та земель резервного фонду (рілля) на території Круподеринської сільської ради станом на 21.11.2016 року, наданої Круподеринською сільською радою Оржицького району Полтавської області, на території Круподеринської сільської ради в наявності є землі державної власності (рілля) за межами населеного пункту загальною площею 344,5081 га, на даний час знаходяться в оренді СТОВ «Агрофірма «Дружба», термін закінчення договорів 31.12.2017 року. Також є землі державної власності у межах населеного пункту загальною площею 124,0143 га, які також на даний час знаходяться в оренді СТОВ «Агрофірма «Дружба», термін закінчення договорів 31.12.2020 року (а.с. 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 (далі - Указ), право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. 7 вказаного Указу Президента України, створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, будучи членом КСП «Дружба» не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП «Дружба» та не одержала відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), тому її позовні вимоги про визнання за нею права на відповідну земельну частку (пай) підлягають задоволенню. Однак, суд, виходячи з системного аналізу змісту ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», приходить до висновку, що суд вирішуючи питання про визнання за особою права на земельну частку (пай) не може встановлювати у такому рішенні спосіб виділення земельної ділянки чи визначати землі, з яких належить виділити особі земельну ділянку, тому, в іншій частині позовні вимоги позивача до задоволення про підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.п. 2, 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, суд

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_2 до Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальність «Агрофірма «Дружба», третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про встановлення факту членства у колективному сільськогосподарському підприємстві, про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити частково.

2. Встановити факт членства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області у період з 10 лютого 1999 року по 15 лютого 2000 року.

3. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах, члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Круподеринці Оржицького району Полтавської області, що було розташоване на території Круподеринської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

4. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлене 11.09.2017 року.

Суддя