11.09.2017 637/713/17
РІШЕННЯ

Іменем України

7 вересня 2017 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю секретаря - Поступного С.І.

представників позивача -

ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2017 року , ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельні частку (пай) в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

У судовому засіданні представники позивача, які діють на підставі довіреностей, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Колісниківка Шевченківського району Харківської області помер батько позивача ОСОБА_6 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), площею 7.62 умовних кадастрових га, розташованої на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, яку прийняла у спадок дружина померлого - ОСОБА_5, але оформити належним чином правовстановлюючі документи не встигла бо ІНФОРМАЦІЯ_4,померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену земельну частку (пай). Заповіту померлі не залишили.

Сертифікат на право на земельну частк (пай) батьком було втрачено. Про його втрату подано оголошення в районну газету «Краєвид». Після смерті батька він весь час до смерті матері мешкав разом з нею. Вони вели спільне господарство , він їй опікувася , а після смерті поховав але місце реєстраціїї мав інше. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання відповідного свідоцтва про спадщину, йому було відмовлено, враховуючи, що він не був зареєстрованим разом з матір'ю на час відкриття спадщини та пропустив строк для її отримання, також через відсутність правовстановлюючих документів. За таких обставин він вимушений звернутися до суду за захистом свого не визнаного права та просить суд, встановити факт постійного проживання з матір'ю на час відкриття спадщини та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з'явився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову позивача ОСОБА_3 не заперечував.

Залучена у якостві відповідача ОСОБА_4,в судове засідання не з'явилася надала до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності проти задоволення позову ОСОБА_3, не заперчує.

Суд заслухавши пояснення представників позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту свідоцтва про народження ( серія НОМЕР_1 виданого Олександрівською сільською радою 26 листопада 1964 року) вбачається, що позивач за справою, народився, ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьками в свідоцтві про народження відповідно вказані: батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_5.

Свідоцтво про смерть ( серія НОМЕР_2, яке видане повторно Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31 травня 2017 року), засвідчує факт смерті - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Колісниківка Шевченківського району Харківської області.

За життя батько позивача отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 7.62 умовних кадастрових га, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) батьком був втрачений про, що було надано повідомлення в газету «Краєвид» за №№ 41-42 (1763 - 1764) від 27 травня 2017 року.

Після смерті ОСОБА_6 фактично спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5, але оформити належним чином не встигла бо померла, ІНФОРМАЦІЯ_4, в с.Колісниківка Шевченківського району Харківської області, про що свідчить свідоцтво про смерть (серія НОМЕР_3 видане Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31 травня 2017 року).

З довідок №460, №461 Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 1 червня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5, були зареєстровані та проживали разом в АДРЕСА_1 до дня своєї смерті, що підтверджується записами в погосподарській книзі даної сільської ради №7 (особовий рахунок №263).

З відповіді № П-30/0-0.23.29-43/150-17 начальника відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 19 червня 2017 року вбачається, що сертифікат (серія НОМЕР_4) площею 7.62 умовних кадастрових гекрата зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 328 від 5 лютого 1997 року по реформованому КСП «Надія» на ім'я ОСОБА_6 та отримано його власником, що посвідчено підписом.

Згідно інформаційних довідок зі спадкового реєстру №164/01-09, №163/01-09 від 19 серпня 2017 року Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 заповітів не залишили, спадкові справи не заводилися. Позивачу рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання з померлою ОСОБА_5

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що знають позивача та його родину тривалий час. Після смерті батька він проживав разом зі своєю матерю , піклувався про неї, вони вели спільне господарство , посіля її смерті здійснив поховання.

Положеннями ч. 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Таким чином враховуючи пояснення позивача , свідків надані докази суд дійшов до висновку ,що вимога про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволеню.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено ,що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Зі змісту ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вбачається, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину чи відмовитися від її прийняття. Спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким ,що прийняв спадщину , якщо протягом , встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про відмову від спадщини.

Як зазначалось вище та підтверджується показаннями свідків, належними та допустимими доказами ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем, заяву про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом 6 місяців не подавав.

З правової позиції викладеної у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь - яка особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Частина 5 статті 1268 Цивільного кодексу України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за ним права власності не порушають нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_4 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 постійно проживав на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай), площею 7.62 умовних кадастрових га, розташовану на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ