РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючої судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю представника заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому цивільну справу за заявою Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до протитуберкульозного закладу,

встановив:

Хмельницький обласний протитуберкульозний диспансер в особі головного лікаря звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до протитуберкульозного закладу.

Заявник свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та лікувався в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері. Під час проведення обстеження у ОСОБА_4 виявлена відкрита форма туберкульозу (загрозлива форма). Перебуваючи у лікувальному закладі ОСОБА_4 систематично порушував протиепідеміологічний режим перебування в лікувальному закладі, самовільно залишав лікарню, від подальшого стаціонарного лікування категорично відмовився. Оскільки хворий ОСОБА_4 не дотримується режиму лікування, не виконує обовязкові призначення лікаря протитуберкульозного закладу, не проходить у встановлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, а також те, що хворий проживає разом з особами, які не хворіють на туберкульоз та ухиляється від лікування на туберкульоз, представляє собою небезпеку для осіб, які його оточують та загрозу для їх здоровя, становить загрозу розповсюдження хвороби серед населення, зазначене стало приводом для звернення до суду з заявою про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала з підстав, викладених у заяві.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви.

Суд відповідно до положень ст. 285 ЦПК України розглядає справу у відсутності хворого на туберкульоз ОСОБА_4, оскільки він за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 ЦПК України, рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, є підставою для примусової госпіталізації або подальшого лікування особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк. Частиною 3 статті 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що примусова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 страждає на відкриту (заразну) форму туберкульозу, ухиляється від лікування в умовах стаціонару Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру, становить епідемічну загрозу населенню, у звязку з чим потребує примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу для лікування терміном на 3 місяці.

Вказані обставини підтверджуються виписним епікризом, лікарським висновком.

Оскільки ОСОБА_4 страждає заразною формою туберкульозу, є постійним джерелом розповсюдження туберкульозу серед населення, не бажає добровільно пройти курс лікування, суд вважає за необхідне госпіталізувати в примусовому порядку хворого до протитуберкульозного закладу.

Керуючись ст.ст. 234, 283-286 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», ст. 28 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», суд,

вирішив:

заяву Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до протитуберкульозного закладу задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку хворого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3 до протитуберкульозного закладу: Хмельницького обласного протитуберкульозного диспансеру строком на три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до ч. 7 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Копію рішення суду надіслати заявнику, заінтересованій особі та прокурору.

Апеляційна скарга на рішення подається на протязі 10 днів до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя Логінова С.М.

Присяжні ОСОБА_1,

ОСОБА_2