Справа № 128/1905/17
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 11 січня 2012 року в с. Хижинці померла її рідна тітка ОСОБА_3, яка до дня своєї смерті проживала в належній їй 1/2 частині будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що інша 1/2 частина будинку належить її матері ОСОБА_2

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, а також все те, на що вона матиме право за законом, заповіла їй ОСОБА_1.

Після смерті тітки спадщина відкрилася на 1/2 будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходяться за вищевказаною адресою.

Зазначає, що у визначений ст.1270 ЦК України строк вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а тому однією із підстав відмови нотаріуса в оформленні спадщини, є пропуск строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3.

Разом з тим вважає, що у відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України, вона прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини і після цього постійно проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_3 в її будинку та здійснювала за нею постійний догляд як за пристарілою та хворою жінкою.Крім того, підтримувала в належному технічному стані будинок та обробляла земельну ділянку.Тому, та обставина, що вона тривалий час, а особливо на момент відкриття спадщини, дійсно проживала разом зі спадкодавицею, дає їй право просити суд встановити факт постійного проживання разом з спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Вказує, що нотаріус відмовила їй в оформленні спадщини ще із тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок.

Також зазначає, що крім неї, спадкоємців за законом або заповітом немає.

Притягнута в якості третьої особи її мати, ОСОБА_2, доводилася рідною сестрою спадкодавиці, а тому не є спадкоємицею 1-ї черги за законом і не входить до кола осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Також ОСОБА_2 притягнута до участі у справі як співвласниця будинку, який перебував у спільній сумісній власності двох осіб без визначення розміру конкретних часток.

Вказує, що при житті спадкодавиця ОСОБА_3 володіла та користувалася 1/2 частиною будинку, куди входили наступні приміщення: кухня 2-1, кімната 2-2 та веранда 11, загальною площею 38,9 м кв., житловою площею 19,6 м кв.

Крім того, в користуванні спадкодавиці знаходилися наступні господарські будівлі та споруди: веранда а-1; сарай «г»; літня кухня «Г»; погріб п/Г; ворота з хвірткою № 2; огорожа №3 та криниця № 4, що знаходилися в спільному користуванні.

За вказаних обставин позивач просить також визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 вищевказаного будинковолодіння, яке належало спадкодавиці.

В судове засідання учасники судового розгляду не зявились, попередньо подали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач ОСОБА_1 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, представник відповідача сільський голова Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4 в поданій заяві зазначив, що при прийнятті рішення покладається на думку суду, а третя особа ОСОБА_2 в поданій заяві зазначила, що не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції учасників судового розгляду справи, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 11 січня 2012 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 218888 від 11.01.2012 року (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну їй частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Хижинці, вул. Любенка, 37, Вінницького району Вінницької області, 1958 року побудови, що підтверджується ксерокопією технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 26 квітня 2017 року (а.с. 15-19).

Згідно рішення Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області № 15 від 30 березня 2017 року «Про впорядкування нумерації житлового будинку», вирішено в т.ч.: присвоїти поштову адресу частині житлового будинку, що належить ОСОБА_2: АДРЕСА_2 та присвоїти поштову адресу частині житлового будинку, що належить померлій ОСОБА_3: АДРЕСА_3 (а.с. 23).

Відповідно до відомостей технічного паспорта, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 26 квітня 2017 року, загальна площа приміщень по квартирі АДРЕСА_4, що належить померлій ОСОБА_3, становить 38,9 кв.м, житлова площа становить 19,6 кв.м. (а.с. 15-19).

Факт належності спадкового будинку ОСОБА_3 підтверджується також ксерокопією погосподарських книг (а.с. 25-28).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 1 статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

13 квітня 2005 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом ОСОБА_1. Даний заповіт був посвідчений 13 квітня 2005 року секретарем виконавчого комітету Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_5, що підтверджується його ксерокопією, на якій міститься відмітка про те, що 17 травня 2017 року по наявних даних Хижинецької сільської ради Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області даний заповіт не змінено та не відмінено (а.с. 13).

Частиною 2 статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно матеріалів копії спадкової справи № 117/2012, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлої 11 січня 2012 року ОСОБА_3, 07 травня 2009 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку площею 1,6969 га, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 235403 від 06.06.2005 року, що розташована на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 17 квітня 2015 року ОСОБА_6 отримав на вказану земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 38-68).

Отже, у звязку з наявністю заповіту ОСОБА_3 від 07 травня 2009 рокущодо земельної ділянки на імя ОСОБА_6, позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом ОСОБА_3 від 13 квітня 2005 року щодо решти належного їй майна.

Осіб, які згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту, мали б право на спадкування половини частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), після смерті 11.01.2012 року ОСОБА_3, немає.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно позивач не має можливості, оскільки приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 їй було відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не подала заяву про прийняття спадщини чи документи, підтверджуючі прийняття нею спадщини. Крім того, відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, належний ОСОБА_3, розташований за адресою: с. Хижинці, вул. Любенка, 37, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою № 115/01-16, виданою приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_7 24.05.2017 року (а.с. 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З довідки № 595, виданої Хижинецькою сільською радою Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області від 17.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 11 січня 2012 року, дійсно доводилася рідною тіткою ОСОБА_1 (а.с. 21).

Згідно довідки № 453, виданої Хижинецькою сільською радою Сокиринецької обєднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області від 05.04.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 2011 року по травень 2013 року постійно проживала разом з тіткою ОСОБА_3, яка померла 11 січня 2012 року в її будинку за адресою: с. Хижинці, вул. Любенка, Вінницького району Вінницької області, вели спільне господарство, здійснювала постійний догляд за одинокою ОСОБА_3, допомагала їй по господарству та поховала її (а.с. 22).

Відповідно до акта від 11.04.2017 року, за підписом в.о. директора ТОВ «ЖЕО» ОСОБА_8, складеного на підставі пояснень сусідів ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_9 (кв. 54), ОСОБА_10 (кв. 46) та ОСОБА_11 (кв. 49), ОСОБА_1, починаючи з серпня 2011 року і по травень 2013 року фактично у квартирі АДРЕСА_5 не проживала. Зі слів, вона, з метою здійснення догляду за рідною тіткою, весь вказаний час проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5, в будинку тітки ОСОБА_3 (а.с. 24).

Факт, який просить встановити позивач має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення її спадкових прав після смерті 11 січня 2012 року тітки ОСОБА_3.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Факт належності 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Хижинці, вул. Любенка, 37, Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 підтверджується вищевказаними письмовими доказами, а також ксерокопією погосподарських книг (а.с. 25-28).

Таким чином, судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 на законних підставах володіла та користувалась належною їй 1/2 ідеальною часткою спадкового будинковолодіння, а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після її смерті.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову.

Крім того, оскільки позивачем не заявлено вимоги про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 15, 328, 1216-1218, 1223, 1236 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 158, 197, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, постійно проживала разом з своєю тіткою ОСОБА_3, яка померла 11 січня 2012 року, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 11 січня 2012 року, на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Хижинці, вул. Любенко, 37, (кв. 2), Вінницького району Вінницької області.

Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: