_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3670/17
Провадження № 2/520/7140/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2017 року ОСОБА_4, яка діє у своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2,звернулась до суду з позовною заявою про визначення, що частка померлої 23 листопада 2013 року ОСОБА_5 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0762 га, кадастровий номер :13:016:0123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, буд. 38, складає 37/100, посилаючись на те, що після смерті матері позивач не може реалізувати своє право на одержання свідоцтва про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 позовну заяву визнала.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 667890, власниками земельної ділянки, загальною площею 0,0762 га, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, 38, є ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД за № 356495, ОСОБА_5 померла 23 листопада 2013 року.

Спадкоємцями після смерті 23 листопада 2013 року ОСОБА_5 є її діти: ОСОБА_1 та недієздатний ОСОБА_2 Інших спадкоємців немає.

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 визнаний недієздатним.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2015 року над недієздатним ОСОБА_2 встановлено опіку та призначено ОСОБА_1 його опікуном.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, згідно з постановою нотаріуса від 01 липня 2016 року, їй було відмовлено у звязку з тим, що не було визначено частки у спірній земельній ділянці.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 ЗК України, поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 18 «е» постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки (у тому числі, й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки.

Згідно з висновком за № 09/2017, складеним 14 лютого 2017 року експертом Товарної біржи «Профи-Т», ОСОБА_1 користується 37/100 частинами спірної земельної ділянки, співвласником якої була її померла мати ОСОБА_5 У свою чергу, ОСОБА_3 користується 63/100 частинами спірної ділянки.

Зазначений порядок користування спірної земельної ділянки є фактичним та сторонами не оскаржується.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки за життя ОСОБА_5 фактичо було визначено розмір часток спірної земельної ділянки, відповідач не заперечила проти задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, ст. 86, 88,89 ЗК України, ст. 364 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє у своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власностізадовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_5, яка померла 23 листопада 2013 року в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0762 га, кадастровий номер :13:016:0123, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Авдєєва-Чорноморського, буд. 38, складає 37/100.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.