Справа № 234/3920/17
Провадження № 2/234/2536/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі: судді Марченко Л.М.

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, діючи в особі представника ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та показав, що батьками позивача ОСОБА_3 були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які померли: ОСОБА_5 12.01.2016 року, ОСОБА_6 31.01.2016 року. Після смерті останніх залишилася спадщина у вигляді будинку по вул.Малиновського, 2 м.Краматорську. Відповідно до заповіту від 03.09.2009 року ОСОБА_5 заповідав все своє на день смерті майно дружині ОСОБА_6 ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а його дружина ОСОБА_6 за адресою: м.Краматорськ, вул.Ярослава Мудрого, 54-12, де також був зареєстрований позивач. Батьки ОСОБА_6 періодично проживали або в будинку, або в квартирі, однак на момент смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_6 проживала разом з ним за місцем його реєстрації у будинку по вул.Малиновського, 2, що підтверджується актом Красноторської селищної ради м.Краматорська. Таким чином, дружина ОСОБА_6, яка пережила свого чоловіка, фактично прийняла спадщину на підставі ст.1268 ч.3 ЦК України. Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 мав з матірю одне зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, то він вважається таким, що прийняв спадщину після її смерті, в тому числі на будинок по вул.Малиновського, 2. Після збігу шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак постановою нотаріуса від 25.08.2016 року йому було відмовлено за відсутністю підтвердження факту спільного постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем, а також за відсутністю державної реєстрації права власності на спадковий будинок. Разом з тим, житловий будинок по вул.Малиновського, 2 у м.Краматорську був побудований ОСОБА_5 на законній підставі згідно із договором №117 від 27.04.1970 року про виділення відділом комунального господарства ОСОБА_4 міської ради земельної ділянки для будівництва житлового будинку. На підставі наведеного представник позивача просить суд позов ОСОБА_3 задовольнити, встановивши факт постійного проживання його померлої матері ОСОБА_6 разом із померлим батьком ОСОБА_5 на момент смерті останнього, а також визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по вул.Малиновського, 2 у м.Краматорську.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, оскільки ОСОБА_3 у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звертався; рішення про встановлення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини відсутнє; позивач заявив вимоги щодо прав та інтересів померлих осіб, при цьому ОСОБА_6 мала власне зареєстроване місце постійного проживання, у звязку з чим безпідставно заявлено про встановлення факту її спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5; наявність спадщини є недоведеною. Просила в позові відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши надані докази (а.с.4-24) вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 доводиться сином подружжю ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які перебували у шлюбі (а.с.4, 5).

За життя ОСОБА_5 відповідно до Договору №117 від 27.04.1970 року отримав від виконкому ОСОБА_4 міської ради земельну ділянку площею 704,5 кв.м по вул..Малиновського, 2 у м.Краматорську для будівництва житлового приватного будинку (а.с.13), закінчив будівництво житлового будинку у 1971 році та господарських споруд у 1994 році (а.с.14-18), проживав та був зареєстрованим за вказаною адресою (а.с.19).

Однак завершивши будівництво нерухомого майна ОСОБА_5 не надав документи для здійснення державної реєстрації права власності на вказаний будинок (а.с.16).

03.09.2009 року ОСОБА_5 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким вусе майно, належне йому на день смерті, заповідав своїй дружині ОСОБА_6 (а.с.6).

12.01.2016 року ОСОБА_5 помер (а.с.7).

Відповідно до довідки (а.с.9), ОСОБА_6 була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше вул.19-го Партзїзду), 54-12 разом із сином ОСОБА_3

Остання не встигла звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та 31.01.2016 року померла (а.с.8).

Як зазначалася вище позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, будучи зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 та фактично проживаючи у м.Москва, РФ, (а.с.9, 10) в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не звертався. Після спливу шестимісячного строку, а саме 25.08.2016 року, до нотаріальної контори від імені ОСОБА_3 звернулася ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 12.01.2016 року. Постановою нотаріуса від 25.08.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки ОСОБА_3, який не проживав разом із спадкодавцем, своєчасно не надав зави про прийняття спадщини (а.с.10).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 до першої черги спадкоємців за законом належать дружина померлого ОСОБА_6 та син ОСОБА_3 Крім того, ОСОБА_6 мала права спадкувати на підставі заповіту від 03.09.2009 року.

Згідно ст.1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Враховуючи те, що дружина ОСОБА_6 і син ОСОБА_3 не були зареєстровані разом із спадкодавцем ОСОБА_5, останні повинні були у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, чого зроблено не було, у звязку з чим вказані особи спадщину не прийняли.

Позивач зазначає, що батьки періодично проживали то в будинку по вул.Малиновського, 2, то в квартирі по вул.Я.Мудрого, 54-12, зокрема на день смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_6 проживала з чоловіком саме на вул.Малиновського, 2, в підтвердження чого надав акт (а.с.12).

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені такі факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, тобто встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у шлюбі, у звязку з чим складали сімю. Однак останні мали різні адреси реєстрації у встановленому законом порядку постійного проживання у м.Краматорську: ОСОБА_5 по вул.Малиновського, 2, ОСОБА_6 по вул.Я.Мудрого, 54-12.

Як зазначив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13:

«Щодо визнання особи такою, що прийняла спадщину, зокрема в спорах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати таке.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.»

З огляду на вказане, враховуючи те, що ОСОБА_8, яка відноситься до числа спадкоємців першої черги, мала відповідну реєстрацію місця її постійного проживання, яке є іншим від місця реєстрації спадкодавця ОСОБА_5, то вимоги про встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем є юридично безпідставними.

Крім того юридично безпідставними є вимоги ОСОБА_3, які стосуються прав та інтересів померлих осіб. Так позивач просить суд встановити факт того, що його матір ОСОБА_6, померла 31.01.2016 року, постійно проживала разом із батьком ОСОБА_5, померлим 12.01.2016 року, за місцем його реєстрації по вул.Малиновського, 2 у м.Краматорську, на день смерті останнього. Суд не вправі приймати рішення щодо померлих осіб, оскільки такі спори не вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Відсутні підстави для вирішення питання про визнання за ОСОБА_3 права власності в порядку спадкування за законом на будинок по вул.Малиновського, 2 у м.Краматорську, оскільки позивач не набув статусу спадкоємця, оскільки не звернувся в шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_5 З вимогами в порядку ст.1272 ч.3 ЦК України позивач не звертався. З померлою матірю позивач був зареєстрований за однією адресою, однак сама ОСОБА_6 спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 також не прийняла.

На підставі наведеного в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» у звязку з прийняттям рішення про відмову в задоволенні позову, судові витрати (а.с.1) позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.256 ЦПК України, ст.ст.12, 1261, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_4 міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на будинок в порядку спадкування, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко