МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. № 2/521/4692/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та розподіл сумісного майна подружжя,

встановив:

У серпні 2017 року до Малиновського районного суду м.Одеси звернувсяОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та розподіл сумісного майна подружжя.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м.Одеси від 10.08.2017р., справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М.

Ухвалою суду від 21 серпня 2017р. було прийнято справу до провадження, призначений судовий розгляд (а.с.26).

06 вересня 2017 року позивач через канцелярію суду надав заяву про забезпечення позову, якою просив суд в якості забезпечення позову накласти арешт на ? частину однокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_3

В обґрунтування своєї заяви позивач зазначав, що оскільки йому стало відомо, що відповідачка має намір терміново відчужити спірну квартиру, яка за його думкою є спільною сумісною власністю, то він вважає, що необхідно вжити заходів щодо забезпечення позову для попередження відчуження спірної квартири.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

Згідно ст. 152 УПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України вбачається, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що на даний час між сторонами по справі існує спір з приводу визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв.м., яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2006 року ОСОБА_3 (а.с.9).

Суд вважає, що відчуження належного йому майна відповідачкою ОСОБА_3 може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог позивача, а заявлена представником позивача заява про забезпечення позову є співмірною заявленим позивачем вимогам.

З урахуванням даних обставин, суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв.м., може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю та розподіл сумісного майна подружжя задовольнити.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв.м., яка зареєстрована на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 липня 2006 року за ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: О.М. Сегеда