Дата документу 27.07.2017 Справа № 554/2861/17

Провадження №2-о/554/118/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників Антитерористичної операції, Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області, Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Шевченківський районний у м. Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту того, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи у складі добровольчого формування «Карпатська Січ», яке було самоорганізовано для захисту незалежності суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому таке добровольче об`єднання не було включено до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинув 15 квітня 2015 року під час виконання добровольчим формуванням «Карпатська Січ» завдання антитерористичної операції у взаємодії зі Збройними силами України, а саме з 93 окремою механізованою бригадою, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у с. Піски, Ясинуватського району Донецької області.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_2 , який у період з 03.09.2014 року по 14.04.2015 року перебував у складі окремої добровільної роти «Карпатська січ», безпосередньо та добровільно брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції, а 14.04.2015 року виконуючи бойове завдання у с. Піски Донецької області загинув від осколкового поранення, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 17.04.2015 року № 501/лв та довідкою про причину смерті, виданою Ленінським відділенням Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи.
Встановлення факту участі її сина у бойових діях по захисту незалежності та територіальної цілісності України, факту добровільного забезпечення або добровільного залучення до забезпечення проведення антитерористичної операції особи, яка померла необхідне їй для отримання статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій.
У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.
Представник Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, інші заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, при постановленні рішення покладалися на розсуд суду.
Суд, заслухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом установлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
У період з 03.09.2014 року по 14.04.2015 року ОСОБА_2 перебував у складі окремої добровільної роти «Карпатська січ» та добровільно брав участь у забезпеченні проведення антитерористичної операції, приймав участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції.
Відповідно до заяви командира окремої зведеної штурмової роти 93-ї Окремої механізованої бригади збройних сил України, нотаріально посвідченою та зареєстрованою нотаріусом 22.09.2016 року за № 2460 встановлено, що у зазначений вище період ОСОБА_2 перебував на бойових/охоронних позиціях «Хортиця», «Едельвейс», «Сорок третя», «Небо», «Камікадзе», що знаходилися у населених пунктах с. Піски, с. Первомайське Донецької області, які відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 року № 10-85р, вважаються безпосередніми районами, де була проведена антитерористична операція.
15 квітня 2015 року ОСОБА_2 виконуючи бойове завдання у с. Піски Донецької області загинув у результаті мінометного обстрілу від осколкового поранення, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 17.04.2015 року № 501/лв, довідкою про причину смерті, виданою Ленінським відділенням Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 18.04.2015 року.
Факт добровільного залучення ОСОБА_2 до забезпечення проведення антитерористичної операції та факт його загибелі під час виконання бойового завдання, також підтвердили у своїх поясненнях учасники бойових дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Ст. 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ч. 1ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України "Про основи національної безпеки України"об`єктами національної безпеки, між іншим, є держава - її конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканність.
Частиною 5 статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відносно військовослужбовців Збройних Сил, які приймають участь у бойових діях в районах проведення антитерористичної операції на державному рівні розроблено механізм встановлення статусу учасника бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Проте, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від 07 квітня 2015 року № 291-VIII були внесені зміни згідно з якими Закон доповнено п. 20, відповідно до якого учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.
Крім того, Закон доповнено, зокрема, абзацом 7 п. 1 ч. 1 статті 10 де визначено, що чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» поширюється на сім`ї осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення
Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону встановлено, що право на отримання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", мають також члени сімей осіб, загиблих (пропалих безвісти), померлих до набрання чинності цим Законом, зазначених в абзацах другому - п`ятому пункту 4 розділу I цього Закону.
У відповідності до Порядку надання статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» деяким категоріям осіб яким затверджено Постановою КМУ № 740 від 23.09.2015 року, то статус особи, на яку поширюється чинність Закону, згідно з цим Порядком, а саме в абзаці 2 та 3 п. 2 надаються сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
сім`ям осіб, які, перебуваючи у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час виконання такими добровольчими формуваннями завдань антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами, МВС, Національною поліцією, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Відповідно до п. 3 вищевказаного порядку батьки належать до членів сімей загиблих.

Згідно п. 4 Порядку підставами для надання статусу особі, на яку поширюється дія закону є рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення/залучення особи до проведення антитерористичної операції.

Так, з матеріалів поданої заяви та пояснень осіб, заслуханих у судовому засіданні, видно, що ОСОБА_2 , який є сином заявниці ОСОБА_1 , перебував у складі добровольчого формування «Карпатська Січ», яка у свою чергу в період з кінця серпня 2014 року по кінець травня 2015 року знаходилася на бойових позиціях разом з окремою зведеною штурмовою ротою 93-ї Окремої механізованої бригади Збройних Сил України, фактично, під час перебування на бойових/оборонних позиціях він, на рівні з іншими військовослужбовцями, однак у якості добровольця, брав безпосередню участь в забезпеченні проведення антитерористичній операції, та у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Крім того, участь у добровольчих формуваннях в особливий період в антитерористичній операції в районах проведення АТО, на боці сил АТО в установленому законом порядку не було заборонено. З боку держави відсутні обмеження або заборона щодо участі відповідних добровольчих формувань під час антитерористичної операції в районах проведення АТО на боці сил АТО, а навпаки такі добровольчі формування допущені до участі в антитерористичній операції в районах проведення АТО на боці сил АТО.
Факт участі та загибелі ОСОБА_2 в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в Донецькій області підтверджується зібраними доказами в їх сукупності.
У судовому засіданні представником заявника доведено, що встановлення факту, що має юридичне значення, є необхідним для отримання гарантій щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав заявника, тобто щоб до неї була можливість в подальшому застосування норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».
Станом на момент звернення до суду заявник не отримала статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
З огляду на вищезазначене, а також виходячи зі змісту статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що знайшло своє відображення у рішеннях Європейського Суду з прав людини, та враховуючи, що тільки рішення суду про встановлення факту добровільного забезпечення/залучення особи до проведення антитерористичної операції може бути підставою для надання ОСОБА_1 статусу особи, на яку поширюється дія закону «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», а також зважаючи на те, що судом на підставі належним чином оцінених доказів встановлено факт участі та загибелі ОСОБА_2 в бойових діях у складі добровольчого формування «Карпатська Січ» під час проведення антитерористичної операції, суд приходить до висновку про задоволення заяви.
Керуючись ст. ст.3,10,11,60,256-259 ЦПК України, ст. ст. 3, 17, 65, 124 Конституції України, ст.ст.3,4 Закону України «Про основи національної безпеки України»,Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -
В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи у складі добровольчого формування «Карпатська Січ», яке було самоорганізовано для захисту незалежності суверенітету, територіальної цілісності України, але в подальшому таке добровольче об`єднання не було включено до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, загинув 15 квітня 2015 року під час виконання добровольчим формуванням «Карпатська Січ» завдання антитерористичної операції у взаємодії зі Збройними силами України, а саме з 93 окремою механізованою бригадою, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у с. Піски, Ясинуватського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна