Справа № 766/9005/16-ц
08 вересня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.03.2013 року ОСОБА_2 керуючи належним їй автомобілем НОМЕР_1, вчинив аварію, в результаті якої був пошкоджений автомобіль. 22.05.2013 року між нею та ОСОБА_2 була укладена угода, відповідно до умов якої був визначений розмір заподіяної шкоди у сумі 81 700,00 грн., з зобов'язанням сплатити зазначену суму матеріальної шкоди до 22.08.2013 року, шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 При цьому, відповідачем додатково до угоди була власноруч складена розписка щодо виконання зобов'язання. Проте, останнім умови угоди виконані не були, від повернення грошей відмовляється. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь з урахування індексу інфляції та 3% річних борг у сумі 161 354,63 грн.
Позивач та її представник в судове засідання не з'явилася, надала повноваження представнику.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованому у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 22.05.2013 року укладено угоду, за умовами якої сторонами визначено суму матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_2 в результаті пошкодження автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_1, у розмірі 81 700,00 грн. (п.1), яку ОСОБА_2 зобов'язується відшкодувати строком до 22.08.2013 року (п.2 угоди), шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 (п.3). Крім того, сторонами узгодженні наслідки неналежного виконання відповідачем зобов'язання за даною угодою.
При цьому, ОСОБА_2 на підтвердження виконання зобов'язання власноруч була складена відповідна розписка.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням.
Як вбачається з досліджених матеріалів справи відповідачем була визнана вина у заподіяні шкоди майну позивача, що і стало підставою подальшого укладання угоди щодо відшкодування шкоди, відповідно до норм ч. 2 ст. 1053 ЦК України.
Проте, відповідачем належним чином не виконуються умови угоди від 22.05.2013 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 1053 ЦК України заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
У відповідності до частини першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки.
Отже, дослідивши угоду від 22.05.2013 року та розписку про зобов'язання повернути грошові кошти, як компенсацію за завдану шкоду, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли позикові зобов'язання, тому невиконання відповідачем грошового зобов'язання у встановлений строк, свідчить про порушення ним права позивача, яке підлягає судовому захисту.
Згідно ч. 4 угоди при неповерненні суми позики своєчасно ОСОБА_1 вправі пред'явити цю угоду до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення їй матеріальної шкоди, а також відшкодування неотриманої вигоди за весь період, з моменту вчинення ДТП та до моменту повного відновлення автомобіля.
Приписами частини першої статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманих ним грошових коштів належних до сплати кредиторові
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1602,00 грн., а також витрати пов'язані з викликом відповідача до суду.
Окрім того, як роз'яснено в абзаці 2 пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року з урахуванням конкретних обставин (наприклад, у разі заявлення клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судових витрат, враховуючи майновий стан сторони) справу судом може бути розглянуто та змінено вимоги позивача без доплати суми судового збору з подальшим розподілом останнього між сторонами згідно зі статтею 88 ЦПК.
З огляду на викладене з відповідач в дохід держави необхідно стягнути різницю між сплаченим судовий збором та розміром судового збору з урахуванням уточнених позовних вимог, а саме 162,75 грн. (1764,75 грн. - 1602 грн.)
На підставі викладеного, ст. ст. 625 , 1046, 1047, 1049, 1050, 1053, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 174, 212, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1602,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 162,75 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: В.В. Прохоренко