У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та припинення права на частку квартири та земельної ділянки у зв'язку з неможливістю спільного користування та виплату грошової компенсації, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири, що належить ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на ј частини земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за вказаною адресою, яка також належить відповідачу на праві власності, припинивши за ОСОБА_4 право власності на зазначені об'єкти нерухомості, вказавши, що спільне користування вказаним майном неможливе, речі є неподільними і припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на Ѕ частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на ј частини земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за вказаною адресою, та провести поділ спільного майна подружжя: газової плити та холодильника.

Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири, що належить ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 31 кв.м. Припинено право власності ОСОБА_4 на належну йому Ѕ частини вищевказаної квартири. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ј частку земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка належить ОСОБА_4 та розташована по АДРЕСА_2. Припинено право власності ОСОБА_4 на належну йому ј частини вказаної земельної ділянки. Вирішено сплатити ОСОБА_4 з депозитного рахунку суду грошову компенсацію вартості Ѕ частини квартири та ј частини земельної ділянки в розмірі 40 749 грн 50 коп., внесену ОСОБА_3 на депозитний рахунок ТУ ДСАУ у Чернігівській області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2017 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_3 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 та ухвалюючи в цій частині нове рішення, апеляційний суд, вірно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та припинення права на частку квартири та земельної ділянки у зв'язку з неможливістю спільного користування та виплату грошової компенсації, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ