Справа № 738/938/17
№ провадження 2/738/412/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді Парфененко О.Я.,
секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.,
представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третіх осіб ОСОБА_4, Фермерського господарства «Берегиня-Агро-1» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ОСОБА_3, ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», третіх осіб ОСОБА_4, ФГ «Берегиня-Агро-1» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в обґрунтування якого вказав, що 01 лютого 2017 року о 22 годині по вулиці Степовій в селі Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Novatrail» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, а саме під час виїзду на вулицю Центральну та зміни напрямку руху ліворуч не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля і скоїв наїзд на паркан та будинок №122 по вулиці Центральній, який належить ОСОБА_4. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам та спорудам були заподіяні механічні пошкодження. За постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3 правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СТ «Домінанта». ОСОБА_3 повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, але представник страховика до місця настання страхового випадку не прибув, тому ОСОБА_3 звернувся до судового експерта стосовно визначення розміру майнової шкоди, заподіяної власнику житлового будинку, яку було визначено в сумі 69543,85 грн.. Позивач на прохання ОСОБА_3 та у звязку із відсутністю коштів у страхувальника ФГ «Берегиня-Агро 1» перерахував потерпілій ОСОБА_4 69543,85 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3. Позивач та ОСОБА_4 звертались до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» із заявами та досудовою вимогою про виплату страхового відшкодування на користь позивача, які залишились без відповіді. Позивач, посилаючись на ст.ст. 625, 979, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст 3, 6, 9, 22, 28, 34-36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 16 Закону України «Про страхування» просив стягнути на його користь: з ОСОБА_3 - 3% річних та інфляційних витрат в розмірі 3844,67 грн., з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» - страхове відшкодування в розмірі 69543,85 грн. та 6000,00 грн. у відшкодування витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, з відповідачів судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини, зазначені в позовній заяві, просив позов задовольнити повністю. Та додатково надав пояснення про те, що автомобіль «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_5, а напівпричіп «Novatrail» державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6, страхувальником цивільно-правової відповідальності власників автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 є ФГ «Берегиня-Агро-1». ОСОБА_3 з ФГ «Берегиня-Агро-1» в офіційних трудових відносинах не перебував.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову.

Від представника відповідача - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та заперечення на позовну заяву, згідно з якими ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» позов не визнає, посилаючись на те, що позивач, взявши на себе обовязки страхувальника та виплативши майнову шкоду замість ОСОБА_3, не погодив розміру виплати із страховиком ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», а також зазначає, що відповідно до ст. 1191 ЦК України, право вимоги у позивача виникає до ОСОБА_3, як до винної особи, а не до страховика.

Третя особа ОСОБА_4 та представник третьої особи ФГ «Берегиня-Агро-1» в судові засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з вини ОСОБА_3 сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме 01 лютого 2017 року о 22 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Novatrail» державний номерний знак НОМЕР_2 по вулиці Степовій в селі Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, під час виїзду на вулицю Центральну та зміни напрямку руху ліворуч не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля і скоїв наїзд на паркан та будинок №122 по вулиці Центральній, у якому проживає ОСОБА_4. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам та спорудам були заподіяні механічні пошкодження. Зазначене підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року, згідно з якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 15).

У постанові Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2017 року зазначено, що ОСОБА_3 працює водієм на підприємстві «Берегиня-Агро», але представник позивача під час розгляду справи надав пояснення про те, що ОСОБА_3 з ФГ «Берегиня-Агро-1» в офіційних трудових відносинах не перебував.

Згідно із свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_5, а напівпричіп «Novatrail» державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_6.

Власником будинку по вулиці Центральній, 122 в селі Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області являється ОСОБА_4, що підтверджується Договором купівлі продажу житлового будинку від 16 листопада 2006 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11 листопада 2017 року (а.с. 35, 37).

Висновком Експертного будівельно-технічного дослідження № 744/02-17 ві 06 лютого 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_7, визначено, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт по житловому будинку №122 по вулиці Центральній в селі в селі Миколаївка Дніпропетровського району Дніпропетровської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 01 лютого 2017 року складає 69543,85 грн. (а.с. 23-49).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «MERCEDES-BENZ» державний номерний знак НОМЕР_1, на час заподіяння шкоди, тобто станом на 01 лютого 2017 року, була застрахована у ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», страхувальником є ФГ «Берегина-Агро1», що підтверджується Полісом № АК/0641838.

ОСОБА_3 повідомив страховика - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, направивши 02 лютого 2017 року на його адресу письмове повідомлення, яке було отримане страховиком 07 лютого 2017 року (а.с.17, 18).

Позивач ОСОБА_2 06 лютого 2017 року сплатив ОСОБА_4 69543,85 грн. у відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 01 лютого 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №Р24А172947186А91868 від 06 лютого 2017 року (а.с 51).

ОСОБА_4 29 березня 2017 року надіслала до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» заяву, у якій повідомляла про отримання нею від ОСОБА_2 69543,85 грн. у відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_3 та просила страхове відшкодування перерахувати на користь ОСОБА_2 (а.с.19).

Позивач ОСОБА_8 29 березня 2017 року надіслав до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» Заяву про виплату страхового відшкодування, у якій просив сплатити на його користь страхове відшкодування в сумі 69543,85 грн. (а.с. 20).

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_3, як заподіювачем шкоди та ОСОБА_4, як потерпілою виникло деліктне зобовязання внаслідок заподіяння ОСОБА_3 майнової шкоди майну, що належить ОСОБА_4.

Сторонами деліктного зобовязання виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Позивач ОСОБА_2, не являючись безпосереднім заподіювачем шкоди, відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_4 шкоду.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобовязанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обовязкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобовязанні.

Статтею 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати.

За приписами пункту 36.4. статті 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ).

Згідно зі статтею 38 цього Закону визначено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, право зворотної вимоги у розмірі страхового відшкодування (регресу) регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України) та статтею 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Під час розгляду справи встановлено, що страховиком цивільно-правовової відповідальності власника наземного транспортного засобу на час заподіяння шкоди був відповідач - ТДВ «Страхове товариство «Домінанта».

На час розгляду справи ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», як страховик, страхове відшкодування (регламентну виплату) в порядку, передбаченому ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснив, у письмових заперечення на позов, посилався на те, що позивач без погодження із страховиком взяв на себе обовязки страхувальника та, виплативши майнову шкоду замість винної особи, не погодив розмір таких витрат із страховиком.

Із змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення суми страхового відшкодування та витрат на проведення експертного дослідження з відповідача ТДВ «Страхове товариство «Домінанта», який є страховиком та вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних витрат з відповідача ОСОБА_3, який є особою, винною у заподіянні шкоди.

При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої ОСОБА_9 та доказів стосовно здійснення виплати страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування та згідно з вимогами Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зокрема, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 не являється особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом (стаття 187 ЦК України), також ОСОБА_2 не являється роботодавцем ОСОБА_3 (стаття 1172 ЦК України) та чи страхувальником цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу і виплата майнової шкоди позивачем потерпілому була здійснена без попереднього погодження із страховиком.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» не підлягають задоволенню, так як позивач, відшкодувавши на прохання винної особи, заподіяну шкоду, не набуває права на стягнення страхового відшкодування з страховика, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) у розмірі виплаченого відшкодування саме до винної особи, а не до страховика.

Позовна вимога про стягнення 3% річних та інфляційних витрат з відповідача ОСОБА_3 також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не заявлено до ОСОБА_3 позовної вимоги про стягнення боргу та не надано доказів звернення до ОСОБА_3 з позасудовою вимогою про сплату суми боргу, відповідно до положень ст. 530 ЦК України, та доказів прострочення виконання зобовязань ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 58-61, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», третіх осіб ОСОБА_4, Фермерського господарства «Берегиня-Агро-1» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Парфененко О.Я.