Справа №642/1463/17
Провадження №2-п/642/52/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Скляренка С.О., за участю секретаря Антоненко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви відповідачів - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 02 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості був задоволений повністю, вирішено: стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» заборгованість в розмірі 56789,39 дол. США, з яких: сума заборгованості за кредитом - 30107,29 дол. США.; сума заборгованості за відсотками - 26682,1 дол. США; стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства УкрсоцБанк витрати по сплаті судового збору у сумі 22909 грн. 89 коп.

16.08.2017 до суду звернувся відповідач ОСОБА_2 з заявою, в якій прохав скасувати вищезазначене заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування поданої заяви як на підставу для перегляду заочного рішення відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що йому особисто не було відомо про розгляд справи (призначений на 02.08.2017 на 14-00 годину), перебував за межами м. Харкова, а представнику ОСОБА_3 було відомо про наявність заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з вказаної дати. Таким чином був позбавлений права на захист, можливості надавати та витребувати необхідні докази тощо, хоча мав намір заявити про застосування строку позовної давності до заявлених вимог, а представником позивача не надано кредитної справи, враховуючи, що договори, які знаходяться в матеріалах справи, не є читаємими.

Крім того, 28.08.2017 до суду звернувся відповідач ОСОБА_1 з заявою, в якій також прохав скасувати вищезазначене заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування поданої заяви як на підставу для перегляду заочного рішення відповідач ОСОБА_1 посилався на те, що жодного разу він не повідомлявся про дату та час розгляду справи, а його представник знаходився поза межами України, про що надав докази та заяву про відкладення слухання справи на іншу дату, а крім того має докази на підтвердження заперечень проти заявлених вимог, які будуть подані ним до суду у разі скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяв відповідачів, посилаючись на їх необґрунтованість.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, належним чином були сповіщені про дату та час розгляду заяви, причини неявки суду невідомі, судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Представники відповідачів в судовому засідання доводи заяв своїх довірителів підтримали, прохали їх задовольнити, посилаючись на наведені в них підстави.

Неявка відповідачів відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вислухавши доводи представників сторін, вивчивши матеріали заяв про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заяви ОСОБА_2Ю, та ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно положень ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Провадження по зазначеній цивільній справі було відкрито 13.05.2017 і призначене судове засідання на 08.06.2017 на 14-00 годину.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачам завчасно були направлені копія ухвали про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками, судова повістка про виклик в судове засідання за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів, яка, зокрема зазначена і у їх заявах про перегляд заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 отримав зазначені документи 27.05.2017, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленню в матеріалах справи (а.с. 52).

Вказані документи, направлені на адресу відповідача ОСОБА_1, повернулися на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 58).

В судове засідання, призначене на 08.06.2017 на 14-00 годину сторони та/або їх представники не зявилися, від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява з проханням відкласти слухання справи для її ознайомлення із матеріалами справи та підготовки до процесу. У звязку з цим слухання справи було відкладено на 02.08.2017 на 14-00 годину.

Судова повістка, направлена на адресу відповідача ОСОБА_1 про виклик його в судове засідання, перенесене на 02.08.2017 на 14-00 годину, повернулася на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 60).

Представник відповідача ОСОБА_3 про дату та час розгляду справи на 02.08.2017 на 14-00 годину була повідомлена, про що свідчить її підпис в явочному листі (а.с. 56).

Відповідач ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги та на представлення його інтересів адвокату ОСОБА_4, який 20.07.2017 особисто отримав копію позовної заяви з додатками та був повідомлений про дату та час розгляду справи, перенесений на 02.08.2017 на 14-00 годину, про що свідчить розписка (а.с. 64).

В судове засідання, відкладене на 02.08.2017 на 14-00 годину, сторони та/або їх представники також не зявилися. В клопотанні представника позивача, наданому разом з позовною заявою, прохали про розгляд даної справи без присутності представника позивача та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Причина неявки відповідачів та представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 невідома, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшло клопотання з проханням відкласти слухання справи у звязку з його перебуванням у щорічній відпустці.

Отже, судом дотримані вимоги статей 74-77 ЦПК України щодо порядку виклику відповідачів в судове засідання.

Відповідно до вимог ст.. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

У звязку з викладеним при заочному розгляді вказаної вище справи, суд, з врахуванням вимог ст.. ст.. 157, 169 ЦПК України, обмежився доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, відповідачі в судове засідання, призначене за їх заявами про перегляд заочного рішення суду, також не зявилися, повістки, направлені на їх адресу повернулися з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, посилання відповідачів як на підставу скасування заочного рішення фактично зводяться до того, що їм не було відомо про дату та час розгляду справи, що в розумінні положень ст. 232 ЦПК України не є підставою для скасування заочного рішення, адже судом вже надано оцінку наявним у справі доказам, а нових доказів суду не надано.

Враховуючи, що заявниками ОСОБА_2Ю, та ОСОБА_1 не наведено істотних обставин, які мають значення для вірного вирішення спору, не надано належних та достатніх доказів в обґрунтування поданої заяви, суд вважає що в задоволенні даних заяв слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 02 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 02 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрсоцБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Розяснити, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Скляренко