УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 29 січня 2016 року між нею та відповідачем укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1, що належала останній на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03 березня 1992 року.

Посилаючись на похилий вік і стан здоров'я, внаслідок яких вона помилилась щодо правової природи правочину, просила суд визнати договір дарування недійсним.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області

від 11 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року, позов - задоволено повністю.

Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 укладений 29 січня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Комсомольського міського нотаріального округу Куц С.М., зареєстрований у реєстрі за № 1730, - недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати у розмірі 817,20 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Встановивши неправильне сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на волевиявлення особи під час укладення договору дарування замість договору довічного утримання та, врахувавши вік та стан здоров'я позивача, немічність та потреба і бажання у зв'язку з цим у догляді та сторонній допомозі, наявність спірної квартири як єдиного житла та продовження проживання в квартирі після укладення договору, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання договору дарування недійсним, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду України у справах № 6-9ц13

від 19 березня 2014 року, № 6-69цс14 від 18 червня 2014 року та № 6-202цс15

від 21 жовтня 2015 року.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 29 травня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня