Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1445/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 вересня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, Представник позивача - ОСОБА_2 до Яготинської міської ради Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3.

Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 7/50 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 року), вона є спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 за заповітом.

В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини вона не зверталася, однак вважає, що в силу ст. 549 ЦК України / а в ред. 1963 року / вона своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті ОСОБА_3 вона розпорядилась речами померлого та частиною його будинку, тобто фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

За правовою конструкцією ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із судової практики вбачається, що особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона вчинила певні дії, необхідні для цього, зокрема, вступила у володіння та/або управління спадковим майном.

Верховний Суд України висловив правову позицію, за якою: «Згідно з положеннями ст.ст. 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Дляприйняттяспадщининеобхідневолевиявленняспадкоємцяіздійсненнянимпевнихдій.Спадкоємецьприйнявспадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. …

Вищий спецсуд відмітив: «…Під фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном розуміються дії спадкоємців, які за своїм характером свідчать про розпорядження і користування спадковим майном, підтримання його в належному стані, тощо. …не звернення спадкоємця до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права власності на спадкове майно. Таке право виникає з часу відкриття спадщини та не обмежене певними часовими рамками щодо отримання відповідного свідоцтва.» (ухвала від 09 березня 2016 року у справі №6-32227ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/56372723)).

Також Вищий спецсуд наголосив: «Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.;…доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічний паспорт, реєстраційний талон) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.» (ухвала від 25 листопада 2015 року у справі №6-20881ск15 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/53900076)).

Проте, при її зверненні до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно з'ясувалося, що оригінал правовстановлюючого документу на вищевказане майно у неї відсутній, в зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Просила:

Встановити, що вона- ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 7/50 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 7/50 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.