Справа № 162/543/17 Головуючий у 1 інстанції: Гладіч Н.І.
Провадження № 22-ц/773/1219/17 Категорія: 48 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Федонюк С.Ю., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Любешівського районного суду від 03 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Любешівського районного суду від 03.08.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою цього ж суду від 31.05.2017 року в даній справі, відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм процесуального права та необґрунтованість постановленої ухвали, просив її в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову скасувати і постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Любешівського районного суду від 31.05.2017 року.

Апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін, виходячи з такого.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами по справі існує спір щодо поділу спільного майна подружжя: контейнерів, які розташовані на території Любешівського ринку по вул. Брестській в смт. Любешів Волинської області, в яких проводиться торгівля тюлями, шторами та здійснюється надання швейних послуг. Предметом поділу також є сам товар, який знаходиться у вказаних контейнерах, обладнання та пристрої, які в них знаходяться, а також автомобіль марки «Mercedes», модель 210D, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.45-48).

Ухвалою Любешівського районного суду від 31.05.2017 року заяву позивачки ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на контейнер НОМЕР_2 розміром 8 х 4 м., в якому проводиться торгівля тюлем та знаходиться товар на суму близько 1 мільйона гривень, що розташований на території Любешівського ринку, за адресою: АДРЕСА_1 розміром 5 х 4 м., в якому проводиться торгівля шторами та знаходиться товар, а саме штори, на суму близько 1 мільйона гривень, що розташований на території Любешівського ринку, за адресою: АДРЕСА_2 контейнер б/н, розміром 3 х 5 м., в якому проводиться торгівля карнизами та знаходиться товар, а саме карнизи на суму близько 1 мільйона гривень, що розташований на території Любешівського ринку, за адресою: АДРЕСА_3 розміром 4 х 2,5 м., в якому проводиться надання швейних послуг та знаходиться товар, дві швейні машинки та оверлоки, загальною вартістю на суму близько 500 тисяч гривень, що розташований на території Любешівського ринку, за адресою: АДРЕСА_2 товар (сайдинги, карнизи) вартістю близько 1 мільйона гривень, який знаходиться у складі-магазині сайдингу і карниз на першому поверсі незавершеного будівництвом магазину „Смерека", що розташований в АДРЕСА_4

Позивачем, як це визначено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтовано вид забезпечення позову, який є співмірним із заявленими нею позовними вимогами, та надано відповідні докази.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заява про заміну способу забезпечення позову розглядається судом у строки, встановлені частиною другою статті 153 цього Кодексу. На заміну способу забезпечення позову за заявою відповідача потрібна згода позивача, за винятком випадку, визначеного частиною другою цієї статті.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Враховуючи наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що вжиті ухвалою Любешівського районного суду від 31.05.2017 року заходи забезпечення позову є необхідними з огляду на те, що спір між сторонами ще не вирішено, такі заходи забезпечення позову є обґрунтованими та співмірними із заявленими позивачкою позовними вимогами, а тому вмотивовано оскаржуваною ухвалою від 03.08.2017 року відмовив відповідачу в задоволенні його заяви про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

На підставі викладених обставин, проаналізувавши матеріали справи та виходячи з предмета заявленої заяви, колегія суддів приходить до висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про відмову в задоволенні заяви відповідача про скасування заходів забезпечення позову в даній справі відповідає вимогам закону.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми процесуального права.

Те, що вжиті судом заходи забезпечення позову, за твердженнями відповідача, перешкоджають йому здійснювати підприємницьку діяльність, не може бути підставою для скасування згаданих заходів забезпечення позову, оскільки зазначені засоби здійснення такого виду підприємницької діяльності, як торгівля, є предметом заявленого позивачкою позову про поділ майна подружжя, і у випадку скасування цих заходів, можуть бути безперешкодно відчужені відповідачем, що може зробити неможливим або утруднить виконання можливого рішення про задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Любешівського районного суду від 03 серпня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: