АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2191/17 Номер провадження 22-ц/786/2243/17Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - АБРАМОВА П.С., ЛОБОВА О.А.,

за участю секретаря - ШЕВЧЕНКО І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» на рішення Київського районного суду м. Полтави від 11 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» про стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні суми індексації заробітної плати в зв'язку з ростом цін та відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави 11 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки при звільненні у розмірі 17 571, 03 грн. і 640 грн. судового збору.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання про скасування рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 17571,03 грн. та 640 грн. судового збору з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права з ухваленням нового рішення в цій частині , про відмову у позові.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач працював на посаді директора бази відпочинку з 02.08.2008 по 02.01.2014 року.

Також встановлено, що на час звільнення позивач провів не повний розрахунок з відповідачем.

Наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2014 року стягнуто з ВАТ БК «Букрос» заборгованості по заробітній платі у розмірі 9871 грн.

Заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 29.07.2014 року з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 3127,88 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

Судом встановлено, що на день розгляду справи судові рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі не виконано.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2015 року на користь ОСОБА_2 з ВАТ БК «Букрос» стягнуто компенсацію за затримку у виплаті заробітної плати у розмірі 21639,64 грн. станом на 10.12.2015 року.

Задовольняючи позов в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення судового збору місцевий суд вірно встановив, що оскільки рішення про стягнення заборгованості по заробітні платі не виконані позивач має право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до Закону України «Про оплату праці» та КЗпП України.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суд вірним з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 47, с.1 ст. 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строку, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України (у справі 6-144ц13)

Із справи вбачається, що рішення про стягнення заробітної плати відповідачем не виконані, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме :заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 грудня 2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та лист ГТУЮ у Полтавській області № Б-428/8/3170 від 11.05.2015 року ( а. с. 8-9, 23-24).

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, будь-яких доказів про те, що заборгованість погашена відповідачем не надано.

За таких обставин місцевий суд вірно стягнув середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В решті рішення місцевого суд не оскаржувалося, а тому не переглядалося судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення юрисдикції справи є безпідставними з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи, яка переглядається, слід враховувати положення пункту 1-1 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги статті 15 ЦПК, статті 12 ГПК та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 р.

Крім того, у ст.12 ГПК України в редакції, яка діяла на час порушення справи про банкрутство, тобто станом на 18.07.2006 року була відсутня норма про те, що спори про стягнення заробітної плати у стадії процедури банкрутства підсудні господарському суду.

В даному випадку справа про банкрутство ПАТ « Букрос» була порушена в 2006 році.

Таким чином, справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 р., не впливають на визначення юрисдикції справ і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачу було переведено на зарплатну карту 5595 грн. та залишок боргу складає 1796 грн. не підтверджуються наявними в справах доказами.

Також з матеріалів справи слідує, що відповідач не виконує свої обов'язки щодо виплати заробітної плати тривалий період.

Закон не містить прямої вказівки про те, що працівники в разі тривалої затримки виплати заробітної плати позбавлені можливості стягувати за відповідні періоди складові частини заробітної плати до яких відноситься компенсація за затримку виплати заробітної плати.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, місцевий суд у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнув судовий збір з відповідача у сумі 640 грн.

За таких обставин рішення місцевого суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308,314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Бурова компанія « Букрос» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: С.Ю. МАРТЄВ

Судді : П.С. АБРАМОВ

О.А. ЛОБОВ

З оригіналом згідно:

суддя С.Ю. МАРТЄВ