Справа № 429/9690/12
Провадження № 6/185/283/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта,-

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2017 року державний виконавець Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги державний виконавець мотивувала тим, що на виконанні Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № ВП 42394129 з виконання виконавчого листа № 429/9690/12 виданого 09.10.2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки доходу, щомісячно, починаючи з 26.09.2012 року до досягнення дітьми повноліття. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не з'явився про причини неявки не повідомив виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 09 жовтня 2012 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26 вересня 2012 року до повноліття дітей.

Державний виконавець в заяві вказує, що на виконанні у Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває вказаний виконавчий лист, під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити на майно належне боржнику на праві власності зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, державним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на майно боржника, виконавцем на адресу боржника надсилались виклики.

Згідно із вимогами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

В поданні державний виконавець просить суд обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, але доказів на підтвердження того, що вказана особа умисно, добровільно не виконує судове рішення, та доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов'язань, суду не надав.

З матеріалів подання також не вбачається, що боржнику ОСОБА_2 відомо про наявність зазначеного виконавчого провадження. Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець зазначила, що боржник на її виклики не зявляється, однак в матеріалах подання відсутні підтвердження викликів боржника ОСОБА_2 до державного виконавця. Крім того, згідно виконавчого листа боржник мав місце роботи ДФ "Партнер" ТОВ "Котовський Винзавод", але доказів не виконання рішення суду за місцем роботи, звільнення боржника, державним виконавцем не надано.

В матеріалах подання відсутні будь-які відомості з приводу розшуку боржника, не містить подання і доказів того, що боржник ОСОБА_2 періодично виїжджає на територію РФ.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця

Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 1 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно обирати місце проживання в межах цієї території.

Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», згідно з ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 якого право громадянина на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, і якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і ухилення від їх виконання. Ухилення означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Заявником належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо), тому подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6