Ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до видавництва «Полтавський літератор», третя особа - Полтавська обласна рада, про відшкодування матеріальних збитків, стягнення авторської винагороди, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до видавництва «Полтавський літератор», третя особа - Полтавська обласна рада, про відшкодування матеріальних збитків, стягнення авторської винагороди, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що у березні 1993 року видавництво «Полтавський літератор» за його згодою, але без письмового договору з автором, під його псевдонімом ОСОБА_5, видало книгу «ІНФОРМАЦІЯ_1» за тиражем 10 000 примірників та реалізувало її.

Посилаючись на те, що він не отримував грошову винагороду за використаня свого твору, видавниче право на довідник відповідачу не передавав, просив суд стягнути із відповідача на свою користь заподіяні йому порушенням авторських прав збитки у сумі 40 000 грн (по 4 грн з кожної незаконно виданої та проданої по ціні 20 грн за примірник книжки) або іншу суму визнану судом справедливою; стягнути із відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі невиплаченої грошової винагороди у розмірі 40 000 грн чи будь-яку іншу суму визначену судом у цій справі справедливою.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_4 згідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не надано доказів укладення між ним та видавництвом «Полтавський літератор» авторського договору у письмовій формі, письмових доказів на підтвердження авторського договору у письмовій формі, письмових доказів на підтвердження його умов, зокрема авторської винагороди, що сплачується за ним.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович