Справа № 191/2656/17
Провадження № 2/191/1285/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді Матіяш С.К.

за участю секретаря Якимчук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2008 року сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері. Позивач зазначила, що її місячний дохід не покриває у повному обсязі тих витрат, яких потребує їхня дитина. Відповідач працює не офіційно, але отримує дохід, стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому здійснюваним матеріальну допомогу дитині. Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

До початку судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва про народження, ОСОБА_4 І-КИ №34816, виданого 10 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони у справі (а.с.2).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З огляду на зазначене вище, визнання відповідачем позову, про що надано відповідну письмову заяву, суд, вважає можливим здійснити стягнення аліментів у даній справі у зазначеній позивачем ОСОБА_1 розмірі 1000 гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме внесеним до ч. 2 ст. 182 СК України змінам, на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року.

Сторонам розяснити, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 14 травня 1990 року в с. Володимирівське Синельниківського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 липня 2029 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 14 травня 1990 року в с. Володимирівське Синельниківського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4