Справа № 202/3610/17
Провадження № 4-с/202/33/2017
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за скаргою Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Дніпра,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся у травні 2017 року до суду із скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Дніпра, посилаючись на те, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 12.12.2014 року було видано виконавчий лист, за яким Шевченківським відділом ДВС було відкрито виконавче провадження № 45848302 про стягнення з КС «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» 209644,14 грн. на користь ОСОБА_1 Станом на 04.01.2017 року з Кредитної спілки було стягнуто 237135,02 грн., що перевищує заборгованість на 27490,88 грн. Просили зобовязати Шевченківський відділ ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області згідно ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, негайно видати постанову про закінчення виконавчого провадження по рішенню Індустріального районного суду м. Дніпропетровська № 202/28296/13-ц від 12.12.2014 року, згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконати дії, повязані з наслідками закінчення виконавчого провадження по справі № 202/28296/13-ц; згідно п. 2 ст. 369 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» надмірно стягнуту з кредитної спілки за виконавчим листом по справі № 202/28296/13-ц суму 27490,88 грн.

У судовому засіданні представник Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» доводи скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Представник Шевченківського відділу ДВС м. Дніпра у судове засідання зявилася. Проти задоволення скарги заперечувала. Суду пояснила, що на виконанні у ДВС перебував зведене виконавче провадження № 51247230, де боржником є КС «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка». Кошти, стягнуті у зведеному виконавчому провадженню з боржника розподілялися між стягувачами і до стягнення повної суми провадження закриттю не підлягає. Просили у задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника ДВС, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2014 року на виконання до Бабушкінського (Шевченківського) відділу ДВС ДМУЮ надійшов виконавчий лист № 202/28296/13ц від 12.12.2014 року, виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з КС «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 209644,14 грн. 12 грудня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45848302. 06.04.2016 року було відкрито зведене виконавче провадження № 45848302, куди увійшло виконавче провадження ВП № 45848302 від 12.12.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що згідно із статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів лише з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Згідно п. 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень за наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Представник Шевченківського відділу ДВС м. Дніпра у судовому засіданні підтвердила, що за виконавчим листом № 202/28296/13ц від 12.12.2014 року стягнення проведено у повному обсязі, однак державним виконавцем не виносилася постанова про виведення із зведеного виконавчого провадження саме цього виконавчого листа, що є порушенням п. 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, тому суд вважає, що в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону «Про виконавче провадження», проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в іншій частині скарги вимоги заявника не ґрунтуються на законі, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 14, 383 - 387 ЦПК України, ст. ст. 11, 39 Закону України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Кредитної спілки «Дніпропетровська ощадна кредитна спілка» задовольнити частково.

Зобовязати Шевченківський відділ ДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області вчинити дії, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» по виконавчому провадженню з примусового виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за виконавчим листом №202/28296/13-ц від 12.12.2014 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко