справа № 179/1125/17
провадження № 2/179/1216/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Солодовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач посилається на те, що 18.02.2016 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами в АДРЕСА_1, з приватизованою присадибною земельною ділянкою загальною площею 0,6557 га., за 30 000 грн. Домоволодіння складається з будинку (літ.А в технічному паспорті), сараю (літ.Б,В,Г), погріба (літ.ПГ), уборної (літ.Д), колодязя ( № 1), огорожі (№2), воріт, хвіртки (№3-4).

Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач віддав гроші ОСОБА_3, про що свідчить розписка останнього. Але договір купівлі-продажу не був оформлений, так як ОСОБА_3 раптово помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

При цьому спадкоємцем за законом є його дружина - відповідач по справі ОСОБА_2, яка не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибною ділянкою, які належали його чоловікові ОСОБА_3

Позивач вважає, що зі своєї сторони він виконав всі покладені на нього обов'язки згідно домовленості (договору купівлі-продажу) - сплатив всю обумовлену суму вартості житлового будинку з господарськими спорудами та присадибною ділянкою, безперешкодно користується ними, а у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 неможливо виконати вимоги ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому позивач вказує, що про договір купівлі-продажу нерухомого майна між ним та померлим ОСОБА_3 відповідачу достовірно відомо, так як вона була присутня при передачі грошей та написанні розписки. У зв'язку з цим вона на даний будинок та присадибну ділянку не претендує.

За цих обставин він звернувся з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає.

З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст.174 ЦПК України, а також відповідно до ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Ст. 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Ст. 220 ЦК України /правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору/, стверджує, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домолися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно договору купівлі - продажу житлового будинку від 22.08.2007 року житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, належав ОСОБА_3 (а. с. 8-9).

Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 22.08.2007 року приватизована присадибна земельна ділянка площею 0,6557 га в АДРЕСА_1, належала ОСОБА_3 (а. с. 12-13).

На а. с. 7 є розписка ОСОБА_3 про отримання ним плати за будинок з господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою, розташованих АДРЕСА_1, згідно якої позивач придбав вказаний будинок з господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою, що належали ОСОБА_3 на праві власності.

Згідно розпорядження сільського голови від 9.02.2016 року АДРЕСА_1 (а. с. 24).

Бажаючим придбати будинок став позивач, який після передачі грошей, у повному обсязі виконав договір.

Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу України та ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором, при цьому якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідною для їх обслуговування.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт неможливості нотаріального оформлення угоди купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, враховуючи, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось повне його виконання, але неможливо нотаріально посвідчити договір, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним обґрунтовані та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов, оскільки згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 203-215, ЦК України, ст. 120 Земельного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибною земельною ділянкою площею 0,5909 га, розташованих в АДРЕСА_1, укладений 18 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, право власності на:

-житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, що складається з: А - будинок, Б, В, Г - сарай, ПГ - погріб, Д вбиральня, №1 - колодязь, № 2 - огорожа, № 3-4 - ворота, хвіртка;

-земельну ділянку загальною площею 0,25 га, розташовану по АДРЕСА_1 Дніпропетровської, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_2;

-земельну ділянку загальною площею 0,4057 га, розташовану по АДРЕСА_1 Дніпропетровської, передану для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук