Справа №487/1539/16-ц 07.09.2017 07.09.2017 07.09.2017
Провадження №22-ц/784/1648/17
Справа № 487/1539/16-ц Головуючий першої інстанції: Андрощук В.В.
Провадження № 22-ц/784/1648/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Лівінського І.В. , Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позивач вказував, що 30 травня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 02-20- aisp -2008, за яким останній були надані кошти в сумі 37753 доларів США зі сплатою процентів та щомісячним погашенням кредиту ануїтетними платежами відповідно до умов договору і строком кінцевого повернення до 29 травня 2015 року.

22 червня 2009 року та 12 червня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 були укладені Додаткові угоди до Кредитного договору, відповідно до яких подовжено строк кінцевого повернення кредиту до 29 травня 2017 р., внесені зміни щодо розміру щомісячних платежів та графіку. Крім того, встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних.

Позивач вказував, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки від 30 травня 2008 р., а 12 червня 2013 р. була укладена Додаткова угода № 1 до договору поруки, відповідно до якої поручитель погодився відповідати за виконання ОСОБА_3 зобов'язань зі сплатою процентної ставки у розмірі 13 %.

Вказував, що ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконано, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 р. заборгованість становить 1376309 грн. 67 коп., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 18223, 29 доларів США, що згідно курсу НБУ становила 393 837 грн. 64 коп.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 11668, 67 доларів США, що згідно курсу НБУ становила 252 180 грн. 67 коп.; сума строкової заборгованості по відсоткам 334, 63 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 7231 грн. 95 коп.; сума простроченої заборгованості по відсоткам 2366, 85 доларів США, що згідно курсу НБУ становило 51151 грн. 83 коп.; пеня 671907 грн. 58 коп.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 02-20-aisp-2008 від 30 травня 2008 р. у розмірі 1376309 грн. 67 коп., а також стягнути з них судові витрати.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення позову. Зазначав про незаконне нарахування Банком відповідачу ОСОБА_3 пені поза межами строку позовної давності. Крім того вказував, що між поручителем ОСОБА_4 та Банком не укладалась додаткова угода до договору поруки після укладання додаткової угоди №3 до Кредитного договору, а тому відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 р. позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за договором від 30 травня 2008 року у розмірі 1376309грн.67коп., з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 18223,29 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 393837грн.64коп.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 11668,67 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 252180грн.67коп.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 334,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 7231грн.95коп.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 2366,85 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 51151грн.83коп.; пеня - 671907грн.58коп. Стягнуто з відповідачів на користь позивача по 10322 грн. 22 коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4. посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи і невідповідність висновків суду обставинам справи, просили рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 30 травня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 02-20- aisp -2008, за яким останній були надані кошти в сумі 37753 доларів США зі сплатою процентів та щомісячним погашенням кредиту ануїтетними платежами відповідно до умов договору і строком кінцевого повернення до 29 травня 2015 року. Пунктом 4.1. договору встановлено наступні процентні ставки за користування кредитом:

- з першого по дванадцятий місяць користування Кредитними ресурсами - 13, 8 % річних;

- з тринадцятого місяця по двадцять четвертий місяць користування Кредитними ресурсами - за 13, 3 % річних;

- з двадцять п'ятого по тридцять шостий місяць користування Кредитними ресурсами - 13,0 % річних;

- з тридцять сьомого по сорок восьмий місяць користування Кредитними ресурсами - 12, 8 % річних;

- з сорок дев'ятого місяця по шістдесятий місяць користування Кредитними ресурсами - 12, 4 % річних;

- з шістдесят першого місяця по сімдесят другий місяць користування Кредитними ресурсами - 11, 4 % річних;

- з сімдесят третього місяця по вісімдесят четвертий місяць користування Кредитними ресурсами - 8, 8 % річних. (а.с. 7-12).

22 червня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої подовжено строк кінцевого повернення кредиту до 29 травня 2017 р., внесені зміни щодо розміру щомісячного платежу та графіку погашення кредиту (а.с. 13-16).

12 червня 2013 року цими ж сторонами була укладена Додаткова угода № 3 до Кредитного договору, відповідно до якої позичальниця зобов'язувалась здійснити повне погашення кредиту до 29 травня 2017 р. таким чином: з 1 по 6 місяць сума щомісячного платежу по основному боргу та процентам - 500 доларів США; з 7 по 46 місяць сума щомісячного платежу по основному боргу та процентам - 938 доларів США; 47 місяць кредитування - повне погашення залишку заборгованості по основному боргу та процентам. Крім того, даною додатковою угодою встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (а.с. 17-18).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 травня 2008 р. між Банком та ОСОБА_4 (як поручителем) і ОСОБА_3 (як позичальником) було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 зобов'язався нести солідарну відповідальність по зобов'язанням ОСОБА_3, що випливають з кредитного договору договір № 02-20- aisp -2008 від 30.05.2008р. (а.с. 19-21). Згідно Розділу 5 цього Договору, сторони погодили, що порука припиняється: із припиненням зобов'язання, що забезпечується нею; якщо Кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов'язання за кредитним договором не пред'явив вимоги до Поручителя; з інших підстав, передбачених законодавством.

Додатковими угодами до договору поруки № 1 від 22 червня 2009 року, № 2 від 1 квітня 2011 року і б/н від 12 червня 2013 року Банк погодив з поручителем ОСОБА_4 усі внесені до укладеного з ОСОБА_3 кредитного договору зміни, у т.ч. щодо встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (а.с. 21-24).

Як встановлено судом, Банк свої обов'язки за кредитним договором щодо надання ОСОБА_3 кредиту в обумовленій договором сумі повністю виконав. Проте, свої обов'язки за кредитним договором ОСОБА_3 виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 31 липня 2015 року виникла сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 18223,29 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 393837грн.64коп.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 11668,67 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 252180грн.67коп.; сума строкової заборгованості по відсоткам - 334,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 7231грн.95коп.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 2366,85 доларів США., що в гривневому еквіваленті складає 51151грн.83коп.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати належних йому процентів. Пунктами 2.3.3., 2.3.7. укладеного між Банком та ОСОБА_5 кредитного договору також передбачено, що у випадку прострочення сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один місяць, Банк має право на пред'явлення вимог про дострокове погашення заборгованості.

Передбачений ч 4 ст. 559 ЦК України строк на пред'явлення вимог до поручителя позивачем не пропущений.

За таких обставин, відповідно до ст.ст. 526, 554, 1050, 1054 ЦК України суд дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом у вищевказаному розмірі.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.1. укладеного між Банком та ОСОБА_3 кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 1 % від суми простроченої заборгованості.

За такого, оскільки позичальник ОСОБА_3 з березня 2014 року припинила належним чином виконувати обов'язки по своєчасному погашенню кредитної заборгованості, судом вірно встановлено, що Банк обґрунтовано нарахував пеню за період в загальному розмірі 671907грн.58коп.

Разом із тим, при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для стягнення всієї суми заборгованості суд першої інстанції не перевірив доводів представника відповідачів про пропуск строку позовної давності щодо частини нарахованої Банком заборгованості по пені.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, а за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Між тим, статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність. Зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Представником відповідачів у суді першої інстанції було заявлено про застосування позовної давності.

Банк звернувся до суду з даним позовом 13 березня 2016 року (відповідно до поштового штемпелю).

Враховуючи викладені обставини та вищезазначені вимоги закону, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем пропущена позовна давність щодо вимог про стягнення пені, нарахованої за період до 13 березня 2015 року, а тому у задоволенні даних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» необхідно відмовити згідно положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Разом з тим, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати відсотків та за прострочення погашення основної заборгованості за період з 13 березня 2015 року по 31 липня 2015 року (у межах позовних вимог) - є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню пеня в загальному розмірі 432873грн.40коп., з яких: пені за прострочення сплати відсотків в розмірі 62960грн.47коп. та пеня за прострочення погашення основної заборгованості в розмірі 369912грн.93коп.

Доводи апеляційної скарги щодо припинення поруки на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України в зв'язку з неукладаням з ОСОБА_4 додаткової угоди до договору поруки після укладання додаткової угоди до Кредитного договору, якою була встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних - є безпідставними, оскільки суперечать наявним у справі доказам.

Так, Додатковими угодами до договору поруки № 1 від 22 червня 2009 року, № 2 від 1 квітня 2011 року і б/н від 12 червня 2013 року Банк погодив з поручителем ОСОБА_4 усі внесені до укладеного з ОСОБА_3 кредитного договору зміни, у т.ч. щодо встановлення процентної ставки за користування кредитними коштами в розмірі 13 % річних (а.с. 21-24).

Письмові заперечення проти позову, надані представником відповідачів до суду першої інстанції не містять доводів щодо несправжності підпису ОСОБА_4 на Додаткових угодах до Договору поруки.

Не містить таких доводів і апеляційна скарга та про це не заявлено представником ОСОБА_4 і в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції.

Посилання апеляційної скарги на необґрунтованість та недоведеність наданого позивачем розрахунку заборгованості не можуть бути прийняті до уваги, оскільки належних доказів на спростування цього розрахунку відповідачами не надано.

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року необхідно змінити, зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню на користь позивача, та у зв'язку із цим і розмір загальної суми стягнення. Отже, позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України також підлягає зміні і розмір відшкодування судового збору за подачу позовної заяви, що підлягає стягненню з відповідачів на користь Банку.

За такого, з огляду на встановлений процесуальним законом принцип пропорційності відшкодування судових витрат до розміру задоволених позовних вимог, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню розмір відшкодування судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 17134грн.89коп. в рівних частках з кожного, тобто по 8567грн.45коп.

В свою чергу, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідачів, з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягає стягненню відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 860 грн. 51 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і.ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року - змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за договором від 30 травня 2008 року у загальному розмірі 1 137 275 грн. 49 коп. (один мільйон сто тридцять сім тисяч двісті сімдесят п'ять гривень сорок дев'ять копійок), з яких: сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 18223,29 дол.США., що в гривневому еквіваленті складає 393837,64 грн.; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 11668,67 дол.США., що в гривневому еквіваленті складає 252180,67 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам - 334,63 дол.США, що в гривневому еквіваленті складає 7231,95 грн.; сума простроченої заборгованості по відсоткам - 2366,85 дол.США., що в гривневому еквіваленті складає 51151,83 грн.; пеня - 432873грн.40коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відшкодування судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 17134грн.89коп. в рівних частках з кожного - по 8567грн.45коп. (вісім тисяч п'ятсот шістдесят сім гривень вісімдесят дев'ять копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 відшкодування судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 860 грн. 51 коп.(три тисячі вісімсот шістдесят гривень п'ятдесят одна копійка).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді І.В. Лівінський

Н.О. Шаманська