233 № 233/2502/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Вареніченко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із відповідною позовною заявою, в якій зазначила, що 17 лютого 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, про що 17 лютого 2007 року складено актовий запис № 39 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне проживання припинили з листопада 2016 року через постійні сварки, непорозуміння, різні погляди на життя та несумісність характерів. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище "Жернова", судові витрати залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду від 06 липня 2017 року сторонам був наданий строк на примирення тривалістю в два місяці. За цей період сторони примирення не дійшли.

Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 17 лютого 2007 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис № 39 від 17 лютого 2007 року, дошлюбне прізвище дружини - Фоміна, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 075446, виданого 17.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівка Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області.

Сторони мають спільну малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 221969, виданим 08.09.2008 року виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 20 від 08 вересня 2008 року.

Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість предявлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сімю намірів не має, а, отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а саме те, що сторони разом не мешкають і спільне господарство не ведуть, в строк, наданий судом, примирення не дійшли, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сімї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які були понесені позивачем при звернені до суду. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 74, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 17 лютого 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Донецької області, актовий запис № 39 від 17 лютого 2007 року - розірвати.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя