Справа № 203/2679/17
У Х В А Л А

31 серпня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участі представника позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву позивачки ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про визнання 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул.Філософській в м.Дніпро спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 53/200 частин вказаного домоволодіння.

30.08.2017 року позивачкою до суду було подано письмову заяву, в якій остання просила в порядку забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням по справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження домоволодіння по вул.Філософській,94-а в м.Дніпрі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені ч.1 ст.152 ЦПК України.

Зокрема п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, що узгоджується з заходами примусового виконання рішень, визначених в ст.10 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

З позовної заяви вбачається, що предметом заявлених позивачкою ОСОБА_2 вимог є визнання 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул.Філософській в м.Дніпро спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 53/200 частин вказаного домоволодіння.

В своїй заяві позивачка та під час її розгляду в судовому засіданні представник останньої зазначили, що вказане домоволодіння є єдиним місцем проживання позивачки. На теперішній час до домоволодіння приходять не відомі люд и з приводу його можливого придбання. В звязку з цим та з огляду на те, що право власності на домодомоволодіння зареєстроване за відповідачем, є підстави вважати, що останній має намір відчужити це майно.

За вказаних вище обставин, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивачка, заявленим нею позовним вимогам, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення, оскільки відчуження спірного домоволодіння відповідачем, за яким зареєстровано право власності на останнє, може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову та поновлення прав позивачки за захистом, яких вона звернулась до суду.

Разом з тим, суд враховує. що предметом спору є майно, що складається з 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул.Філософській в м.Дніпро, а не домоволодіння в цілому.

А тому, застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відчуження всього домоволодіння, призведе до порушення праві інших співвласників, які не є сторонами у спорі.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивачки в частині заборони відчуження спірних 53/100 частин домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153,208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_2 (49000, м.Дніпро, вул.Філософська,94-а/1, РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову задовольнити частково.

До набрання законної сили судовим рішенням по розглядаємій справі заборонити будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул.Філософській в м.Дніпрі, право власності на яку зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 (49000, м.Дніпро, вул.Філософська,94-а/1, РНОКПП НОМЕР_2).

Копію ухвали для виконання направити до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, а також для відома сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом пяти днів з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали для виконання три роки.

Суддя С.Ю.Казак