Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3350/16-ц Головуючий у 1-й інст. Савицька Л. Й.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року,

встановила:

23 листопада 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом, у якому, просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.08.2012, яка виникла у звязку з неналежним виконанням ним зобовязання за цим договором у сумі 42193,72 грн., яка складається з: 3465,67 грн. заборгованості за кредитом; 32693,13 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 3549,50 грн. заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1985,42 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати.

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по кредитному договору № б/н від 03.08.2012 у сумі 42193,72 грн., яка включає в себе заборгованість за кредитом -3465,67 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 32693,13 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3549,50 грн., а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1985,42 грн. - процентна складова. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2.

На думку заявника ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження факту укладення з ним кредитного договору у відповідності до вимог чинного законодавства, дотримання форми та змісту такого договору. Вважає, що до правовідносин із ОСОБА_2 мають бути застосовані строки позовної давності, про застосування яких він був позбавлений заявити у суді першої інстанції. Суд не звернув уваги на правову позицію Верховного Суду України, яка була викладена у постанові від 22.03.2017 у справі № 6-2320цс16, дійшов помилкового висновку про визнання ним Умов та Правил надання банківських послуг, а також ОСОБА_2 та про задоволення позову.

Заслухавши доводи та заперечення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі 03.08.2012 укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний договір було укладено шляхом підписання Анкети-заяви позичальника, в якій зазначено, що вона разом з памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі - Умови та Правила), а також Тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг і позичальник з цими Умовами, Правилами і Тарифами повністю погоджується (а. с. 6-32).

Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Також позивачем не надано доказів ознайомлення відповідача з Тарифами ОСОБА_2, які передбачають розмір процентів за користування кредитом.

Таким чином правові підстави для стягнення з відповідача нарахованих процентів, комісії, пені і штрафів за порушення останнім зобовязань за кредитним договором відсутні, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову у цій частині є помилковим.

Разом з тим, рішення суду про стягнення з відповідача 3465,67 грн. тіла кредиту відповідно до наданого ОСОБА_2 розрахунку заборгованості (а.с. 4-5) є законним та обґрунтованим.

Факт отримання кредитної карти, користування наданими ОСОБА_2 грошовими коштами, розрахунок заборгованості у цій частині з урахуванням часткового погашення суми кредиту не спростовані відповідачем та його представником.

Посилання у апеляційній скарзі на необхідність застосування до спірних правовідносин позовної давності є безпідставним, оскільки кредитна картка, яка видана відповідачеві, мала строк дії до останнього дня липня 2016 року (а.с. 86). Саме з цього дня почався перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, а тому Банк звернувся до суду до спливу позовної давності (а.с. 40).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, колегія суддів відповідно змінює розмір стягнутих з відповідача на користь позивача судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням абзаців другого та третього його резолютивної частини у наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 03.08.2012 станом на 31.10.2016 в сумі 3465,67 грн. та судовий збір в сумі 113,18 грн.».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2017 року змінити, виклавши абзаци другий та третій його резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 (ід. номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 03.08.2012 станом на 31.10.2016 в сумі 3465,67 грн. та судовий збір в сумі 113,18 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: