Справа № 459/1695/17
Провадження № 2/459/764/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 вересня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

при секретарі Марковець Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

26.06.2017 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом. У його обґрунтування послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 31.05.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Умов укладеного договору відповідач належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилася заборгованість за кредитом, станом на 06.06.2017 року на загальну суму 16045,07 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча судом вживались необхідні заходи для повідомлення останнього про день і час розгляду справи, шляхом надсилання за зареєстрованим місцем проживання ухвали про відкриття провадження, копій документів, повісток про виклик до суду. При цьому, відповідач не подав заяву про відкладення розгляду справи, не повідомив причини неявки, в зв'язку з чим, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається із анкети-заяви від 31.05.2013 року, підписаної відповідачем, останній ознайомився та погодився із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами. Своїм підписом він погодився, з тим, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 06.06.2016 року заборгованість відповідача за цим договором становить 16045,07 грн., яка складається з наступного: 6147,68 грн. - заборгованість за кредитом; 3377,68 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5279,47 грн. пені; 500,00 грн. штрафу (фіксована складова); 740,24 грн. штраф (процентна складова).

П.1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

В силу приписів ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Оскільки відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобов'язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, суд вважає, що з нього слід стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 6147,68 грн.

Що стосується вимоги про стягнення процентів за користування кредитом, суд вважає, що таку слід задовольнити частково, виходячи із слідуючого.

Із розрахунку, наданого позивачем видно, що процентна ставка за користування кредитом була змінена, в порядку визначеному Умовами і Правилам, а саме з 31.05.2013 року - 27,60%, а з 05.08.2014 року - 32,40%, з 01.04.2015 року - 42,00%

Як визначено п.1.1.3.2.4 Умов і Правил, в права банку входить вносити зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданих кредитів (кредитних лімітів), зобов'язаний не менш як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта.

Однак, в матеріалах справи відсутні жодні докази щодо домовленості сторін з приводу зміни (збільшення) процентної ставки за користування кредитом.

В силу вимог ч.3 ст.1056-1 ЦК України, фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що збільшення розміру процентної ставки було зроблено в односторонньому порядку, тому договор в частині зазначених змін слід визнати нікчемним, а проценти за користування кредитом слід обчислювати, виходячи із процентної ставки, яка діяла на час укладення договору, а саме 27,60%.

З моменту укладення договору 31.05.2013 року по 05.08.2014 року розмір процентів, нарахованих банком за ставкою 27,60% становить 0,00 грн.

З 01.09.2014 року по 06.06.2017 року (дата розрахунку) проценти за користування кредитом становлять: 1009 (кількість прострочених днів) х 6147,68 (залишок простроченої заборгованості) х 27,60% / 360 (кількість днів у році, яка визначена за домовленістю сторін при укладенні договору) = 475,56 грн.

Щодо вимоги про стягнення штрафів суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2.1.1.7.6 зазначених Умов при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).

Поряд з цим, беручи до уваги положення ст. 61 Конституції України, ст. 549 ЦК України та правову позицію ВСУ, викладену у постанові від 21.10.2015 року № 6-2003цс15, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки заборонена подвійна цивільно-правова відповідальність за одне й теж саме порушення.

За таких обставин, керуючись п.4. ст.611 (у частині обов'язку щодо відшкодування збитків), ч.ч.1,2 ст.623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача 6147,68 грн. заборгованості за кредитом, 475,56 грн. заборгованість за процентами, 5279,47 грн. пені. В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які складаються із судового збору. При цьому суд виходить із мінімальної ставки судового збору та вважає за необхідне стягнути з відповідача 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 212, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.05.2013 року у сумі 11902 (одинадцять тисяч дев'ятсот дві) гривні 71 копійка, що складається з наступного: 6147,68 грн. заборгованості за кредитом, 475,56 грн. заборгованість за процентами, 5279,47 грн. пені.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1600 (одну тисячу шістсот) грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. Д. Новосад