Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Ткачука О.С., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року,

встановила:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є інвалідом другої групи по загальному захворюванню, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 324 грн, якої не вистачає на придбання ліків, продуктів харчування та оплати за комунальні послуги. Він постійно перебуває під наглядом лікарів, а лікування потребує додаткових коштів. Відповідач у справі є його дочкою та має змогу надавати йому матеріальну допомогу.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 750 грн щомісячно, з подальшою індексацією у відповідності до чинного законодавства, починаючи з дати пред'явлення позову і довічно.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області

від 1 листопада 2016 рок у позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 по 750 грн щомісячно на користь ОСОБА_4 протягом строку його інвалідності. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позивачем потреби у наданні йому матеріальної допомоги.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_4 є батьком

ОСОБА_5, має другу групу інвалідності, на даний чає перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Березівському районі Одеської області й отримує державну соціальну допомогу у розмірі

1 324,90 грн.

Позивач також має повнолітнього та працездатного сина, який проживає в Федеративній Республіці Німеччині, та до якого теж пред'явлений позов про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_5 офіційно працює, має дохід в середньому 4 815 грн на місяць, на її утриманні перебуває хвора мати та двоє неповнолітніх дітей, які також потребують матеріальної допомоги. Чоловік відповідача перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний. Інших доходів сім'я не має. На кожного члена сім'ї припадає в середньому

1 200 грн.

Пред'являючи позов до дочки, ОСОБА_4 посилався на те, що в силу похилого віку та незадовільного стану здоров'я потребує додаткової матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Встановивши, що позивач отримує пенсію вищу, ніж прожитковий мінімум на особу, яка втратила працездатність, розмір суми, яка припадає на кожного члена сім'ї ОСОБА_5 в місяць є меншою ніж пенсія позивача ОСОБА_4, апеляційний суд правильно застосував положення

ст. ст. 202,205 СК України, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку у їх сукупності (ст. 212 ЦПК України) прийшов до вірного висновку про недоведеність позовних вимог.

Доводи касаційної скарги відносно того, що чоловік відповідача отримує соціальну допомогу по безробіттю, а мати отримує пенсію зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.С.Ткачук

О.В.Умнова