Провадження № 22-ц/783/733/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Мікуш Ю.Р.

суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.

секретар: Іванова О.І.

з участю: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Львівської міської ради, треті особи: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 27 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом №3 від 15 квітня 2016 року в частині скасування рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформленого протоколом №125 від 05 вересня 2014 року про погодження меж між земельними ділянками на АДРЕСА_1 згідно акту обстеження та показу меж земельної ділянки у місті Львові по АДРЕСА_1, виготовленого 12 липня 2013 року Львівським комунальним підприємством «Центр земельного кадастру та землеустрою».

Рішення суду оскаржили ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що приймаючи рішення від 15.04.2016 року оформлене протоколом № 3, узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів Львівської міської ради діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а під час розгляду справи судом не було встановлено будь-яких порушень законодавства у зв'язку з прийняттям вказаного рішення оформленого протоколом № 3 від 15.04.2016р. Крім цього, скасувавши вказане рішення, суд фактично відновив чинність неправомірного рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформленого протоколом № 125 віл 05.09.2014року. Також вважають, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, пояснення ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення земельних спорів.

Ухвалою Львівської міської ради №1826 від 14.11.2012 року відповідно до п.п. 34 п.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено персональний склад узгоджувальної комісії з вирішення земельних спорів та затверджено положення про неї.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.4, 1.5 Положення узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів утворюється міською радою на термін повноважень міської ради, рішення узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради та є обов»язковим для виконання усіма органами виконавчої влади, місцевого самоврядування та підприємствами, установами, організаціями, представники яких є членами комісії та усіма суб»єктами звернення.

Положенням про Узгоджувальну комісію ЛМР для вирішення земельних спорів і ЗК України передбачено погодження меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами, про що складається акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки, який повинен містити належно завірені підписи суміжних землекористувачів. Цей документ належить до земельно-кадастрової документації, що визначено законом.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 600 кв.м , що відноситься до будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_8 та квартирою НОМЕР_1 ОСОБА_12 по ? за кожним, виділивши їм у користування земельні ділянки площею 300 кв.м в межах, встановлених Львівською міською радою.

Рішення суду виконано та 29 травня 2008 року державним виконавцем складено акт про закінчення виконавчого провадження.

Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції зазначив, що при вирішенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_8 на дії державного виконавця, де згідно ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 11 листопада 2008 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області у задоволенні скарги було відмолено та судами встановлено, що при виконанні рішення суду від 01.06.2007 року у встановленому порядку було залучено спеціаліста Львівського міського відділу державного земельного кадастру Центру ДЗК, яким було проведено обміри, співставлено їх з план-схемою землекористування, складено схему розподілу земельної ділянки та здійснено її розподіл згідно рішення суду. Вказану схему розподілу та схему розподілу згідно висновку експертизи №464 від 04.08.2006 року погоджено Львівською міською радою про що письмово повідомлено державного виконавця листом від 14.04.2008 року.

Із врахуванням вище зазначених обставин, судом першої інстанції належно встановлено, що між сторонами по справі були реально визначені межі земельної ділянки у натурі. Межа між земельними ділянками на АДРЕСА_1 згідно акту обстеження та показу меж земельної ділянки у АДРЕСА_1, виготовленого ЛКП «ЦЗК та З» 12.07.2013 року , яка погоджена рішенням узгоджувальної комісії з вирішення земельних спорів ЛМР від 05.09.2014 року та оформлена протоколом №125 повністю відповідає межі розподілу земельних ділянок, виділених у користування ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 згідно схеми розподілу земельної ділянки на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №464 від 04.08.2006 року на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року.

Матеріалами справи та судом також встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 07.07.2009 року за ОСОБА_12 на підставі статті 376 ЦК України визнано право власності на новостворене нерухоме майно-житловий будинок по АДРЕСА_2. В подальшому Розпорядженням Сихівської районної адміністрації м.Львова №342 від 06.07.2011 року (т.4 а.с.43) вказаному житловому будинку було присвоєно поштовий номер АДРЕСА_1. При цьому у мотивувальній частині рішення суду від 07.07.2009 року зазначено, що вказаний житловий будинок самочинно збудований ОСОБА_12 на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року.

Колегія суддів вважає, вірним висновок суду, що внаслідок набуття у власність ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування та інтереси яких представляє ОСОБА_2 до них перейшло право користування земельною ділянкою в тих межах, які були визначені для попереднього власника нерухомого майна ОСОБА_12 згідно схеми розподілу земельної ділянки по висновку судової будівельно-технічної експертизи № 464 від 04.08.2006 року на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року.

Відтак, квартира АДРЕСА_3 та житловий будинок АДРЕСА_1 знаходяться на одній земельній ділянці, яка була виділена в користування ОСОБА_12 згідно схеми розподілу земельної ділянки на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи №464 від 04.08.2006 року на виконання рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року.

Так як ОСОБА_1216.02.2008 року подарував квартиру АДРЕСА_3 синові ОСОБА_6, а житловий будинок АДРЕСА_1 було 05.10.2011 року подаровано ОСОБА_12 малолітнім дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_11, то відповідно до статті 120 ч.2 ЗК України до останніх перейшло право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, тобто відповідно до рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року.

Згідно рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року по справі № 7-рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов»язані з реалізацією певних суб»єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб»єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Відповідно до Положення узгоджувальна комісія для вирішення земельних спорів є дорадчим органом Львівської міської ради, який утворюється міською радою на термін її повноважень, а не органом місцевого самоврядування, рішення якого може бути оскаржене ( відповідно до ч.5 ст.158 ЗК України) власником землі або землекористувачем.

Із врахуванням вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що узгоджувальна комісія не була наділена правами приймати рішення оформлене протоколом №3 від 15 квітня 2016 року в частині скасування рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради, оформлене протоколом №125 від 05 вересня 2014 року про погодження меж між земельними ділянками на АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 згідно акту обстеження та показу меж земельної ділянки у місті Львові по АДРЕСА_1 виготовленого 12 липня 2013 року Львівським комунальним підприємством «Центр земельного кадастру та землеустрою». Рішення узгоджувальної комісії оформлене протоколом №125 від 05 вересня 2014 року про погодження меж земельної ділянки на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 покладено в основу рішення Сихівського районного суду м.Львова від 01.06.2007 року, набрало законної сили, виконане ДВС.

Внаслідок прийняття узгоджувальною комісією з вирішення земельних спорів Львівської міської ради рішення №125 від 05.09.2014 року було завершено процедуру погодження меж земельної ділянки на АДРЕСА_1 з усіма суміжними землекористувачами.

Положенням про узгоджувальну комісію не передбачено повторного вирішення спору та перегляд протокольного рішення попередньої комісії кожною наступною узгоджувальною комісією.

Відтак, доводи апеляційної скарги з законності рішення узгоджувальної комісії оформленого протоколом №3 від 15 квітня 2016 року не спростовують висновків суду.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неналежності спору до суду загальної юрисдикції, колегія суддів виходить з того, що має місце спір про право щодо порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6 в і д х и л и т и .

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.Я.Левик

Т.І.Приколота