05.09.17
Провадження 2/235/1823/17
Справа 235/3885/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Придворовій В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Відділ Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Територіальний сервісний центр Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1444, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на рухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 09.08.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи Відділ Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», Територіальний сервісний центр Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1444, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на рухоме майно, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що 19.11.2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, який належав ОСОБА_5, продаж вчинено за 36000,00 грн., які ОСОБА_4 одержав від нього.

В підтвердження цього договору відповідач надав йому розписку про отримання грошей за автомобіль, а також передав йому зазначений автомобіль, тобто були виконані усі умови договору купівлі-продажу автомобіля.

Крім того, 19.11.2012 року відповідач ОСОБА_4, який діяв від імені власника автомобіля ОСОБА_5, надав йому нотаріально посвідчену довіреність на право користування, зняття з обліку та продажу належного ОСОБА_5 автомобіля.

Згідно довіреності від 06.11.2012 року, посвідченої нотаріально, ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_4 користуватися, зняти з обліку та продати належний йому автомобіль.

В подальшому сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору, але на неодноразові телефонні дзвінки та письмове повідомлення від 08.06.2017 року відповідач ОСОБА_4 до нотаріуса не зявився.

Відповідно до судового наказу № 905/1734/13-г Господарського суду Донецької області від 29.05.2013 року було стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість за кредитом в сумі 344389,345 грн.

Постановою державного виконавця ДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 10.10.2013 року було відкрите виконавче провадження та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5

Постановою старшого державного виконавця ДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 24.12.2015 року було оголошено розшук автомобіля НОМЕР_1, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, який належить ОСОБА_5

13.07.2017 року поліцейський взводу № 4 РРПП в Донецькій області ОСОБА_6 затримав та вилучив у позивача зазначений автомобіль, яким він керував на законних підставах.

Відповідно до ст. 328 ч. І Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_2, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, укладений 19 листопада 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купив автомобіль НОМЕР_1, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, який належав ОСОБА_5, та визнати за ним право власності на зазначений автомобіль.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки.

Представник третьої особи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Представники третіх осіб Відділу Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, Територіального сервісного центру Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області № 1444 не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають за наступних підстав:

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_2, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого Красноармійським МРЕВ ОСОБА_7 України в Донецькій області 01.09.2004 року (а.с. 8).

Згідно довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу ОСОБА_8 06.11.2012 року, зареєстрованій в реєстрі за № 4503, відповідач ОСОБА_5 уповноважив відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_9 бути його представниками з питань, повязаних з користуванням, зняттям з обліку та продажем належного йому транспортного засобу марки ЗАЗ Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, довіреність видана з правом передовіри повноважень третім особам строком до 06.11.2015 року (а.с. 9).

Згідно довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу ОСОБА_8 19.11.2012 року, зареєстрованій в реєстрі за № 4723, відповідач ОСОБА_4 уповноважив позивача ОСОБА_3 користуватися, зняти з обліку та продати належний ОСОБА_5 транспортний засіб ЗАЗ Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, довіреність видана на строк дії основної довіреності та дійсна до 06.11.2015 року (а.с. 10).

Посилання позивача ОСОБА_3 на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_4, який діяв від імені ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу ЗАЗ Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, не підтверджено належними доказами, оскільки згідно довіреностей, на які він посилається позивач, ОСОБА_4 лише уповноважив його користуватися, зняти з обліку та продати належний ОСОБА_5 транспортний засіб ЗАЗ Daewoo Sens реєстраційний номер НОМЕР_3, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, причому довіреність була дійсною до 06.11.2015 року (а.с. 9-10). Надана позивачем копія розписки про отримання відповідачем ОСОБА_4 від нього грошей в розмірі 36000,00 грн. за продаж йому автомобіля НОМЕР_1, 2004 року випуску, номер шасі Y6DТ937, який належить

ОСОБА_5 (а.с. 7) також не являється доказом того, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З аналізу положень ст. 220 ЦК України вбачається, що в судовому порядку дійсним може бути визнаний лише договір, який підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню. В той же час законом не передбачено обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до розяснень, які містяться у п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню. Згідно вимогам п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачена необхідність вчинення правочинів між фізичними особами у письмовій формі на суму, що перевищує у 20 і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Крім того, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» також передбачена письмова форма договору купівлі-продажу автомобілів. А відповідно до пункту 4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в сервісному центрі МВС. Таким чином, у суду відсутні підстави для застосування норми ст. 220 ЦК України, оскільки договір купівлі-продажу транспортного засобу не підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню і заявлені позивачем вимоги не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів.

Крім того, згідно норм ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, та відповідно до норм ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, але судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 не являється власником автомобіля, а його власником згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є відповідач ОСОБА_5

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 391 ЦК України, ст. 11, 60, 79, 88, 213, 214, 215-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: