ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/222/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря АВДЄЄНКО А.А.

сторін:

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів , суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів згідно договору купівлі - продажу № 140164 від 23 грудня 2012 року з урахуванням зміни курсу долара США в сумі - 9 085, 47 гривень до зменшення позовних вимог від 05 липня 2017 року..

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 23 грудня 2012 року між Фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу № 140164.

Відповідно до п. 1 вказаного договору, позивач зобов'язується передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість, які зазначені у Акті до умов цього договору, а продавець зобов'язується прийняти, оплатити вказаний товар на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 4 договору купівлі-продажу № 140164 від 23 грудня 2012 року, ціна товару становить - 5 500 ( п'ять тисяч п'ятсот ) гривень 00 копійок.

Пункт 5 договору передбачає, що розрахунок за товар провадиться покупцем з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі, шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авансовий платіж у розмірі - 200, 00 гривень. Остаточний залишок у розмірі - 5 300, 00 гривень, покупець оплачує рівними частками протягом 7 - ти місяців по 757, 14 гривень на місяць у національній валюті України, гривні до 20 - го числа кожного місяця. Покупець зобов'язаний повністю розрахуватись за товар не пізніше 20 липня 2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7, який діє за довіреністю НАТ 776177 від 18.03. 2016року ( а.с.159) заперечували проти позовних вимог, при цьому надавши свої письмові заперечення ( а.с. 154- 158), пославшись на нечесну підприємницьку діяльність позивача, оскільки товар не мав відповідного маркування із зазначенням строку його придатності, не містив анотації щодо його призначення та способу використання та не містить перекладу українською або російською мовою. У задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до у мов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2012 між сторонами у справі був укладений договір купівлі-продажу № 140164, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність покупця косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у Акті до умов цього договору, а продавець зобов'язався прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, визначених цим договором.

Отже, 23 грудня 2012 року, позивач, виконавши умови договору, передав відповідачці товар, а вона в свою чергу сплатила авансовий платіж, у розмірі - 200, 00 гривень, про що свідчить копія Акту прийому - передачі товару, копія прибуткового касового ордеру № 1687 від 23 грудня 2012 року. До 16 січня 2013 року відповідачка виконувала взяті на себе зобов'язання, про що свідчить копія прибуткового касового ордеру.

Відповідно до п. п. 3, 4 Акту, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження.

Згідно ст. ст. 655, 656 ЦК України, з договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобов'язується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі - продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений ( придбаний, набутий ) продавцем у майбутньому.

Водночас, судом встановлено, що в порушення умов договору, відповідачка, сплативши останній платіж 16 січня 2013 року, більше не сплачувала, передбачені п. 5 договору, кошти, у зв'язку з чим, позивач був змушений в телефонному режимі, зв'язатись з відповідачко, яка повідомила, що відмовляється сплачувати кошти.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Також в силу ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Ст. ст. 610, 611 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до п. 10 договору купівлі - продажу, сторони усвідомлюють, що товар не підлягає обміну та поверненню, відповідно до « Переліку товарів» належної якості, що не підлягають обміну ( поверненню ), що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 року № 172. Тобто товар ( косметичні засоби ), придбаний відповідачкою у позивача, не підлягає поверненню та обміну, про що була попереджена ОСОБА_3

Розрахунок за товар мав провадитися відповідачем з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі шляхом сплати ціни товару наступним чином: покупець здійснює авансовий платіж у розмірі 200,00 грн., а остаточний залишок в розмірі 5 300,00 грн. сплачує рівними частинами протягом семи місяців по 757,14 грн. на місяць у національній валюті України до 20-го числа кожного місяця. (а.с. 6) Тобто відповідач зобов'язалась повністю розрахуватися за товар не пізніше 20.07.2013 року.

Згідно з умовами договору позивач 23.12.2012 передав відповідачу товар, в свою чергу відповідач виконала умови договору частково й сплатила авансовий платіж у розмірі 200,00 грн. При цьому, згідно Акту передачі товару від 23.12.2012, товар передано покупцю повністю та у покупця відсутні будь-які претензії та зауваження.

Відповідач здійснила лише авансовий платіж у розмірі 200 грн. за прибутковим касовим ордером № 1687 від 23.12. 2012 року та 757, 25 грн. за прибутковим касовим ордером № 1781 від 16.01. 2013 року ( а.с.7), а решту суми коштів, передбачених п. 5 договору, не сплачувала. Відтак заборгованість за договором становить - 5 500, 00 гривень ( вартість товару ) - 957, 25 гривень ( сплачені кошти - 200, 00 грн. + 757, 25 грн. ) = 4 542, 75 гривень.

Відповідно до п. 5. 3 Договору якщо на день оплати Продавцем ціни товару ( частини ціни товару ) курс долара США зміниться по відношенню до курсу долара США, встановленого на день підписання Договору, більше аніж на 3 %, ціна товару вираховується за формулою : СПН = СПД х КВН / КВС, де СПН - це скорегована з врахуванням зміни курсу сума, що підлягає перерахуванню: СПН - сума, що підлягає перерахуванню згідно п 5. 3 цього договору, грн.; КВН - курс долара США, встановлений на день підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі товару, грн. / долар США, КВС - курс продажу долара США до української гривні, встановлений між банківською валютною біржею України, на день оплати продавцем ціни товару ( частини товару ), грн. / долар США, що відображається на сайті - http://index.minfin.com.ua/exch.

Відповідно до формули вказаної у п. 5. 3. Договору, СПН = 14 632. 05 * 8. 10 гривень / 26. 09 доларів США = 4 542. 72 гривень - сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку відшкодування зміни курсу долара США, як то обумовлено умовами договору п.5. 3.

З врахуванням вказаного пункту договору, ціна товару, придбаного ОСОБА_3 була відповідно до вимог чинного законодавства визначена у гривнях, проте із встановлення грошового еквіваленту в іноземній валюті.

На момент звернення позивача до суду з вказаним позовом, курс долара США змінився в сторону збільшення і значно більше аніж на 3%, а тому ціна договору має бути перерахована за визначеною сторонами у договору формулою та повинна бути визначена, згідно п. 5.3 договору.

Отже, на сьогоднішній день, сума, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить - 4 542.75 гривень - основний борг та 4 542.72 гривень - сума як відшкодування зміни курсу долара США, що разом становить - 9 085. 47 гривень.

Відповідно до п. п. 47, 48 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року, право на правову допомогу гарантовано ст. 8. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України ( рішення від 16 листопада 2000 року № 13 - рп / 2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23 - рп / 2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6 -рп / 2013 ).

Витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460 - VI " Про безоплатну правову допомогу ", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом ( стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI " Про адвокатуру та адвокатську діяльність " ) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору ( статті 12,42, 56 ЦПК ).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI " Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах ".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Оскільки, позивач є юридично не грамотною особою, то він був змушений звернутись за юридичною допомогою, а саме юридичною консультацією та складанням позову до суду, на що витратив власні кошти в сумі 1 000,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. Факт отримання юридичних послуг підтверджується копією договору про надання юридичної допомоги від 25.02.2015 року, копією квитанції до прибуткового касового ордеру та копією акту приймання-передачі послуг від 25.02.2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, відповідач має відшкодувати позивачу судові витрати на суму 640. 00 грн. Водночас ФОП ОСОБА_4 , (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) підлягає поверненню суму надміру сплаченого судового збору у розмірі 1 471 ( одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 02 копійки згідно платіжного доручення № 278 від 02.03. 2015 року року ГУ Ощадбанку по м. Києву та області, код банку 820019, на рахунок № 0003 одержувач: УДКСУ у Дарницькому районі м. Києва, код банку 820019 - 2 111 ( дві тисячі сто одинадцять) гривень 02 копійки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 524, 525, 526, 527, 530, 533, 610, 611, 612, 625, 655, 656 ЦК України та ст .ст. 5, 8, 10, 11, 57 - 61, 84, 88, 89, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_3. виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.03.1996 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4, (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) кошти згідно договору купівлі - продажу № 140164 від 23.12.2012 року з урахуванням зміни курсу долара США в сумі 9 085 ( дев"ять тисяч вісімдесят п"ять) гривень 47 копійок .

Стягнути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_3. виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.03.1996 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користьФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4, (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) витрати на правову допомог) в сумі - 1 000 ( одна тисяча ) 00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт серія НОМЕР_3. виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 19.03.1996 року, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_4, (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судовий збір 640.00 гривень.

Повернути ФІЗИЧНІЙ ОСОБІ ПІДПРИЄМЦЮ ОСОБА_4, (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) суму надміру сплаченого судового збору у розмірі 1 471 ( одна тисяча чотириста сімдесят одна) гривня 02 копійки згідно платіжного доручення № 278 від 02.03. 2015 року року ГУ Ощадбанку по м. Києву та області, код банку 820019, на рахунок № 0003 одержувач: УДКСУ у Дарницькому районі м. Києва, код банку 820019 - 2 111 ( дві тисячі сто одинадцять) гривень 02 копійки.

Виконання щодо повернення судового збору доручити ГУ ДКСУ у м. Києві.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК