Справа № 509/3027/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2017 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування арешту, в якому просив суд скасувати арешт всього майна, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 від 16.08.2004 року.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутністю.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 з 25.05.1996 року.

17.12.2016 року її чоловік ОСОБА_3 помер, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №473260, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Покровська, буд. 20.

У встановлений законодавством строк позивачка звернулася до Овідіопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як в своїх інтересах так і в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 Але державний нотаріус їй повідомила, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, оскільки на все належне її померлому чоловікові майно було накладено арешт.

При цьому, державний нотаріус повідомив позивачу, що неможливо видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно, оскільки на все належне її померлому чоловікові майно було накладено арешт. При цьому державний нотаріус надала їй копію постанови державного виконавця відділу ДВС Овідіопольського РУЮ в Одеській області ОСОБА_4 від 16.08.2004 року про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження. З цього питання державний нотаріус порекомендувала звернутись до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

28.07.2017р. позивачка звернулась до відділу ДВС із заявою. У своєму листі від 02.08.2017 р. начальник Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеській області повідомив, що на час винесення постанови про арешт майна її померлого чоловіка не існувало електронної бази виконавчих проваджень, до того ж виконавчі провадження у паперовій формі за той період знищені у звязку закінченням строку зберігання. І у звязку з чим не має можливості скасувати зазначений вище арешт на майно її померлого чоловіка. При цьому їй було порекомендовано з цим питанням звернутись до суду.

Таким чином, без звернення до суду позивачка не має можливості оформити спадщину після смерті її чоловіка.

За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3, 15 ЦПК кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів у разі порушення, невизнання або оспорювання і одним із способів такого захисту є припинення дії, яка порушує право.

Цивільний інтерес ОСОБА_1 полягає у отриманні нею свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що до смерті належала її чоловікові (ст.1296 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України: право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Суд, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 386,391,1218,1261,1268 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 27, 31, 42, 60, 114, 209, 223ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати арешт всього майна, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 від 16.08.2004 року

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5