Справа № 138/946/17
Провадження №:2/138/492/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю секретаря Цибульської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Слідянської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельних паїв, які знаходяться на території Слідянської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1. Після його смерті спадщину прийняла та оформила мати позивачів ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 року мати померла. Позивачі прийняли спадщину після її смерті. 10 вересня 2011 року Могилів-Подільською районною державною нотаріальною конторою позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на земельні та майнові паї.

Разом з тим, на житловий будинок № АДРЕСА_1 позивачі свідоцтво про право на спадщину не отримали, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право власності на такий будинок. Вказані обставини стали причиною для звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Позивачі в судове засідання не з'явились. Представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову, в якій вказав, що просить розгляд справи проводити за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14).

16 липня 1978 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «ОСОБА_2». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14).

13.02.1982 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини «ОСОБА_1». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про укладення шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.79).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.12).

Згідно довідок № 481 від 12.09.2016, 251, 253 від 13.09.2016 виданих виконкомом Слідянської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав в АДРЕСА_1. Разом з ним також проживали ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав (а.с.21,22,24).

Відповідно до виписки з погосподарської книги за № 2 Слідянської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області за 1996-2000 роки, ОСОБА_3 зазначений як голова сім'ї, а ОСОБА_4 зазначена як дружина (а.с.26).

Наявність спадкового майна, яке залишилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 також підтверджується наявною в матеріалах справи інвентарною справою на домоволодіння АДРЕСА_1 заведеною на ім'я ОСОБА_3. Так, з наявного в матеріалах інвентарної справи оцінювального акту про будинок слідує, що він був побудований ще в 1959 році.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № НОМЕР_6 від 11.05.2017 та листа Державного нотаріального архіву Вінницької області № 1173/01-18 від 07.06.2017, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 нотаріальними конторами не заводилась (а.с.64,138).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 529 ЦЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Зважаючи на положення вказаних норм та те, що ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_3 на день його смерті, а також те, що позивачі із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса не звертались, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 залишилась ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.13).

Відповідно до довідки №252 від 13.09.2016 виданої виконкомом Слідянської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала в АДРЕСА_1. Інші особи не проживали та не були зареєстровані разом з нею на день її смерті (а.с.23).

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 86/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, спадкоємцями, які виявили намір та оформили свої спадкові права є позивачі. Інформація про інших спадкоємців відсутня (а.с.66-122).

Отже, після смерті ОСОБА_4 залишилась ще спадкова маса, яка не була охоплена свідоцтвами про право на спадщину, які отримали позивачі, а саме житловий будинок АДРЕСА_1, який вона успадкувала після смерті ОСОБА_3, однак не оформила свої спадкові права.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року N 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарську книгу спадкодавець ОСОБА_3 своє право власності на спадкове домоволодіння в БТІ не зареєстрував.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року N 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Суд, зважаючи на положення вказаних вище норм та встановленні обставини справи, зокрема, те що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері та те, що до складу спадкової маси входить також право на житловий будинок, вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти та ухвалити рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні спору суд зважає на те, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд вважає, що необхідно визнати за позивачами право на вчинення дій, необхідних для набуття права власності на нерухоме майно зазначене вище, в порядку спадкування за законом після смерті матері, а саме визнання права на оформлення права власності на житловий будинок в порядку спадкування та реєстрацію права власності на таке майно.

На підставі викладеного вище та ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст. 392, 1218, 1226, 1268,1270 ЦК України, керуючись ст. 3,10,59,60, ч. 4 ст.174,197,209,212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на оформлення права власності та державну реєстрацію права власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який належав на праві власності ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 право на оформлення права власності та державну реєстрацію права власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, який належав на праві власності ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т.Б.Київська