Справа № 310/1126/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

07 вересня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........Дністрян О.М.,

при секретарі…………..…Буюклинській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про позбавлення прав користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що він та ОСОБА_7 є власниками 4/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (кожний по 2/5 частин) згідно договору дарування від 24.12.2009 року, укладеному між ОСОБА_4 з однією сторони, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з другої сторони. Після укладення договору ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 виїхали з будинку, але не знялись з реєстрації. Місцезнаходження відповідачів йому невідоме, тому просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Представник позивача - ОСОБА_8 (довіреність №442980 від 12.08.2010р.) - у судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти зочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, про слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Третя особа - ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно копії договору дарування від 24.12.2009 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25075866 від 19.01.2010р., технічного паспорту на житловий будинок, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є власниками 4/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1, по 2/5 частин кожний (а.с.3,4,24-27).

З наданого технічного паспорту на житловий будинок №125 по вул. Новоросійський в м. Бердянськ, копія якого міститься в матеріалах справи, власником 1/5 частин зазначеного житлового будинку є ОСОБА_9. Згідно відповіді Бердянської державної нотаріальної контори №3246/02-14 від 02.08.2017 року після померлого 30 липня 1995 року ОСОБА_10 до нотаріальної контори звернулись: дружина померлого ОСОБА_11. Свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Згідно довідки вуличного комітету №30 від 24.02.2017 року, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. також за зазначеною адресою зареєстровані: донька ОСОБА_6, донька ОСОБА_12, донька ОСОБА_13, а також колишня власниця ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 (а.с5).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не були та не є членами сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідачі з новим власником не вирішували питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належними йому на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дністрян