Справа № 589/2329/17
Провадження № 2/589/992/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Надточий І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою не проживають однією сімєю з 1997 року, з причини того, що вони не змогли прийти до єдиного погляду з питань ведення спільного господарства, сімї та виховання доньки. З цього часу спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Від шлюбу мають повнолітню дитину.

На розірвання шлюбу, позивач і відповідач згодні, у звязку з чим, вони звернулися до органів державної реєстрації, але їм було відмовлено, за відсутності у відповідачки реєстрації місця постійного проживання чи перебування в Україні. Оскільки позивач не може і не хоче чекати поки відпадуть перешкоди для реєстрації місця проживання відповідачки, він звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та прохав розглянути справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, 28 липня 1990 року Відділом ЗАГС Шосткинського виконавчого комітету Сумської області, актовий запис № 471, зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Після реєстрації шлюбу їх прізвища: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки за час подружнього життя сімейне життя не склалося через різні погляди на ведення спільного господарства, виховання доньки. Сторони не бажають зберегти шлюб. З 1997 року сторони проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного, що мають істотне значення.

Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберігати шлюб і причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110, 112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 липня 1990 року Відділом ЗАГС Шосткинського виконавчого комітету Сумської області, актовий запис № 471.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4