Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1833/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

14.09.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа за апеляційною скаргою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда О.В. на ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2017 рокувідмовлено в задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда О.В.про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі державний виконавець відділу примусового виконання рішень

УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області Мехед О.В. просить скасувати ухвали суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права та процесуального права та постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду державний виконавець, стягувач та боржник не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Кіровоградській області перебуває виконавче провадження № 53031057 з виконання виконавчого листа № 757/3244/16-ц, виданого 04.11.2016 року на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 15.06.2016 року , про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг в розмірі 239525,00 дол. США, що становить 5947361,91 грн., відсотки в розмірі 166526,14 грн., судові витрати 6890,00 грн.

Зобов'язання покладені на боржника вказаним судовим рішенням на даний час не виконані.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII).

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-І ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п.19 ч.3 ст. 18 Закону № 1404-VІІ «Про виконавче провадження».

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналізуючи вищезазначені норми права, колегія суддів вважає, що "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, немає даних, що боржник знає про наявність виконавчого провадження, отримував виклики щодо явки до державного виконавця, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мехеда О.В. відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

О.Л.Карпенко