Справа № 151/348/17 Провадження № 22-ц/772/2018/2017Головуючий в суді першої інстанції Моцний В. С.
Категорія 47Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Стратіївський Агроресурс», про визнання права власності на земельну частку (пай), за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернулась у суд з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 1989 року по 2000 рік вона працювала у колгоспі "Леніна" та КСП "Стратіївське", що підтверджується архівною довідкою КУ "Чечельницький трудовий архів" від 03.04.2017 року №232. Указом Призидента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачено, що право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогоподарських підприємств на час отримання державного акту.

12 січня 1996 року було зареєстровано Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Стратіївське" на території Стратіївської сільської ради. На той час вона була членом даного господарства і працювала в ньому, однак при складанні списків на розпаювання землі в ці списки включена не була. Про порушення свого права дізналася випадково в грудні 2016 року. Під час розпаювання вона знаходилася в декретній відпустці по догляду за дитиною на протязі шести років і тому строк для звернення до суду за захистом своїх прав було пропущено з поважних причин.

З урахуванням вказаного, просила суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) на території Стратіївської сільської ради, Чечельницького району, Вінницької області по бувшому КСП "Стратіївка" в розмірі 2,05 в умовних кадастрових гектарах. В ході пояснень у судовому засіданні просила суд визнати вказані нею причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити цей строк.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 21.06.2017 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності, застосувати який просило Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ( а/с 42).

ОСОБА_2, не погодившись з вказаним рішенням суду, оскаржила його в апеляційному порядку, як незаконне та необґрунтоване, оскільки судом неповно з'ясовано обставини справи, що призвело до ухвалення упередженого рішення без достатнього аналізу діючого законодавства в сфері земельних відносин. Просить суд скасувати рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги дотримані у повному обсязі.

Так, відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2, суд виходив з наступного.

02.01.1996 року за №19 був зареєстрований Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Стратіївське" с. Стратіївка, Чечельницького району, Вінницької області на території Стратіївської сільської ради Чечельницького району Вінницької області.

Відповідно технічної документації про паювання земель та доданого списку членів КСП "Стратіївське", які мають право на земельну частку (пай), позивачка ОСОБА_2 до даного списку не включена. Ці обставини визнають всі сторони у справі. Також вони встановлені при огляді у судовому засіданні оригіналу державного акту на право колективної власності на землю КСП «Стратіївське» с. Стратіївка Чечельницького району Вінницької області, який надавався головним Управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області згідно віднощення за №135/121-17 від 19.06.2017 року (а/с 47, 53).

Як вбачається з трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_2, яка заповнена 23.12.1992 року, в розділі : «членство в колгоспі» позивачка 19.10.1990 року була прийнята у члени колгоспу ім. Леніна с. Стратіївка вагарем; 23.12.1992 року вона була звільнена у зв'язку з ліквідацією колгоспу ім. Леніна (ст. 40 п.1 КЗпП України) і того ж 23.12.1992 року прийнята в члени КСП рішенням загальних зборів за протоколом № 4 від 23.12.1992 року; з 04.04.1994 року по 24.02.1997 року перебувала у декретній відпустці. (а/с 49).

На а/с 13 міститься архівний витяг з протоколу №14 засідання правління колгоспу ім. Леніна с. Стратіївка Чечельницького району Вінницької області від 19.10.1990 року, з якого видно, що правління колгоспу рекомендувало загальним зборам колгоспників прийняти у члени колгоспу ОСОБА_2

ОСОБА_2 одружилася 08.09.2004 року і її прізвище змінилося на ОСОБА_2, що видно зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 на а/с7.

З огляду на встановлені обставини та норму п.2 Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», якою керувався суд у своєму рішенні, він дійшов правильного висновку про те, що на час реєстрації Державного акту колективної власності на землю КСП «Стратіївське» с. Стратіївка Чечельницького району Вінницької області, позивачка була членом цього КСП і мала право на земельну частку пай, хоча до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), і не була включена.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачка пропустила трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, передбачений ст. 257 ЦК України, оскільки розпаювання почалося у 1996 році, а вона звернулася у суд з позовом лише 03.05 2017 року (а/с3).

На а/с 42 міститься заява відповідача у справі - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про застосування строків позовної давності.

Твердження у позовній заяві, що позивачка лише у грудні 2016 року дізналася про своє право на земельну частку (пай), не заслуговує на увагу, оскільки, як вона сама зазначає у позові, станом на 12 січня 1996 року була членом КСП і працювала у ньому, тому, на думку колегії суддів, вона мала можливість вияснити питання права на земельну частку. Як видно з тієї ж трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_2, яка заповнена 23.12.1992 року, у 1997 році вона мала 280 вихододнів, а отже працювала майже рік у даному господарстві і народження дітей її не заважало в роботі, тому була змога і вияснити зазначене питання ( а/с49).

Ще колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що вказані позивачкою ОСОБА_2 причини пропуску строку позовної давності не є поважними та з висновком про відмову у задоволенні позову через пропущення строку позовної давності, оскільки відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Доводи апеляційної скарги, що однією із підстав для відмови у задоволенні позову є обставина, що позивач до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай), не була включена, не відповідає дійсності, оскільки у рішенні суду навпаки вказано, що ця обставина не позбавила позивачку права звернутися до суду за захистом своїх прав на земельну частку пай ( а/с56 на звороті).

Твердження апелянта, що судом безпідставно залучено до участі у справі в якості співвідповідачів - Чечельницьку районну державну адміністрацію Вінницької області та Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, які заявили про застосування строку позовної давності, що стало підставою для відмови у позові, не грунтуються на діючому законодавстві, зокрема на нормах Земельного Кодексу України, які регламентують повноваження органів виконавчої влади у галузі земельних відносин та призначення і завдання Державного земельного кадастру у них, визначені ст. ст. 194, 195 ЗК України.

Щодо безпідставності невизнання судом наведених позивачкою причин пропуску строку позовної давності поважними, то апелянт лише переоцінює докази на власну користь і тому цей аргумент не впливає на законність рішення суду.

Таким чином, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу, як безпідставну, в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук