Справа № 0417/2-2265/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретареві Печарник З.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" (надалі - ПАТ "Акцент-Банк") та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2016 року вказану справу було передано на розгляд Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості.

Позивачем надано уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN2332 від 19.11.2007 року у розмірі 22367,94 грн., яка складається з наступного: 10454,67 грн. заборгованість за кредитом; 11913,27 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до кредитного договору № SAMDN2332 від 19.11.2007 р. відповідач ОСОБА_5 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_5 свої зобов'язання належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 21.03.2017 року виникла заборгованість в розмірі 52475,80 грн., яка складається з наступного: 10454,67 грн. заборгованість за кредитом; 38163,89 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3857,24 грн. заборгованість за комісією.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні на підставах зазначених в позові.

Представник відповідача, в судовому засіданні, пояснила, що з позовними вимогами не згодна та заперечує проти їх задоволення. Вважає, що позивачем не надано первинних документів, що підтверджували факт укладення кредитного договору між сторонами, матеріали цивільної справи не містять журналу видачі карток та виписки про рух коштів на кредитному рахунку. Посилаючись на Постанову Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс 14 вказує, що кредитний договір було укладено на 1 рік, після чого він не продовжувався за таких обставин вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до Договору № SAMDN2332 від 19.11.2007 р. ОСОБА_5 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом ( а.с. 137-138).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_5 умов договору № SAMDN2332 від 19.11.2007 року заборгованість за ним станом на 21 березня 2017 р. склала - 52475 грн. 80 коп., з яких: 10454 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 38163 грн. 89 коп. - заборгованість по відсотках за його користування, 3857 грн.24 коп. - заборгованість за комісією (а.с. 131-135,136-144).

Зобов'язання ОСОБА_5, що випливали зі даного договору, були забезпечені шляхом укладання з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року.

Згідно з свідоцтва про зміну імені серії 1-КИ № 003718 від 26.09.2007 року ОСОБА_5 змінила прізвище на "Калюжна"(а.с. 76). Відповідно до свідоцтва про шлюб змінила прізвище на "Бурден" (а.с.75).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає надані докази належними та допустимими та приймає їх.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, досліджені в судовому засіданні, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позивальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Внаслідок неналежного виконання кредитних зобовязань, станом на 21 березня 2017 року у відповідача виникла заборгованість, у розмірі 52475 грн. 80 коп., з яких: 10454 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом; 38163 грн. 89 коп. - заборгованість по відсотках за його користування, 3857 грн.24 коп. - заборгованість за комісією.

Проте, позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 22367 грн. 94 коп., яка складається: 10454 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 11913 грн. 27 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 до суду було подано заяву про застосування строків давності (а. с. 105-106).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно постанови Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року в справі № 6-116цс13, для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14 цс 14, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, вбачається, що відповідно до правил користування платіжною картою, які є складовою кредитною договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Згідно з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN2332 від 19.11.2007 року відповідач здійснила останній платіж 10.02.2009 року. Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_5 та ПАТ «Акцент Банк» 04 липня 2011 року. 08 серпня 2017 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 0417/2-2265/2011 позов ПАТ «ПриватБанк» задоволено стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість в розмірі 22167,94 грн., стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь позивача заборгованість в розмірі 200 грн. 00 коп.(а.с.37-39). Ухвалою Індустріального суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року заочне рішення Індустріального суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2011 року по цивільній справі № 0417/2-2265/2011 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк», ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку (а.с. 67-68). Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2016 року вказану справу було передано на розгляд Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк" про стягнення заборгованості (а.с. 87-88).

Таким чином, суд вважає, що строк позовної давності для звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № SAMDN2332 від 19.11.2007 рокуне пропущено. Отже, заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах цивільної справи журналу видачі кредитних карт, виписки руху грошових коштів по кредитному рахунку, суд зазначає, наступне ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Оскільки сторонами під час розгляду вказаної цивільної справи клопотання про витребування зазначених вище доказів заявлено не було, суд не бере до уваги вказані доводи представника відповідача.

Також, матеріали цивільної справи не містять, доказів того, що відповідач відмовлялась від продовження терміну дії кредитного договору, шляхом подання відповідної заяви на адресу позивача, за вказаних обставин суд вважає, що договір підлягав пролонгації у відповідності до п. 4.7 Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.140).

Керуючись викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та відмови в задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 266,267,549,253,258,256,526,1054, ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN2332 від 19.11.2007 року у розмірі 22367 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 10454 грн. 67 коп. заборгованість за кредитом; 11913 грн. 27 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 223 грн.68 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Н.Г. Гринь