Справа № 185/4962/17
Провадження № 2-о/185/284/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки заповненої на імя Зенцова, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 27 липня 1976 року такою, що належить ОСОБА_1.

В обґрунтування своєї заяви зазначила, що вона ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Зенцова), ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2. 30 жовтня 1976 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 та змінила прізвище на «Касьянова», про що у трудовій книжці було зроблено відповідний запис. 30 листопада 1983 року шлюбу було розірвано, а прізвище вона залишила «Касьянова». 05 травня 1985 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Прізвище після укладення шлюбу вона змінила на «Нестеренко» про що також було зроблено відповідний запис у трудовій книжці. 19 вересня 1989 року шлюб було розірвано, а прізвище вона змінила на «Касьянова». 09 серпня 1991 року між нею ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу вона змінила на «Климова», про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці. 03 серпня 1998 року зазначений шлюб було розірвано, а прізвище вона залишила «Климова». 23 серпня 2002 року між нею та ОСОБА_6 було укладено шлюбу, після укладення шлюбу вона змінила прізвище на «Довженко». З метою призначення пенсії, вона звернулася до ПФУ в Дніпропетровській області та під час огляду документів було виявлено, що у трудовій книжці БТ-І № 0543222 було зроблено виправлення по батькові, але не завірено підписом керівника та печаткою підприємства. Отже, встановлення факту належності трудової книжки необхідно їй для призначення пенсії за віком.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

Суд вислухавши заявника та вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що у трудовій книжці БТ-І № 0543222 (арк.с.6) було зроблено виправлення по батькові з порушенням вимог Інструкції, а саме запис по батькові виправлено, але не завірено підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно вимог п.2.13 «Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року зміна записів у трудових книжках про прізвище, імя, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імя, по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

У паспорті (арк.с.3), картці платника податків (арк.с.4) та свідоцтві про народження по батькові заявниці вказано як Стефанівна.

Отже, по батькові заявниці, яке зазначене у трудовій книжці було виправлено, але належним чином не було завірено, відповідно до вимог «Інструкції про порядок введення трудових книжок працівників».

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За таких обставин, суд вважає можливим встановити факт належності заявниці трудової книжки БТ-І № 0543222 від 27липня 1976 року.

Судові витрати пов`язані з розглядом справи, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 131, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт приналежності трудової книжки заповненої на імя Зенцова, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 27 липня 1976 року такою, що належить ОСОБА_1.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін