Провадження №2-498/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Солом'янський районний суду м. Києва

у складі головуючого судді -Букіної О.М.

при секретарі - Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання повністю недійсними патенту України НОМЕР_1 на корисну модель та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Державної служби інтелектуальної власності України та просив визнати повністю недійсним патент України НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» та зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи та корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», а також здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтовування поданого позову позивач посилався на те, що корисна модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», яка захищена патентом України НОМЕР_1 не відповідає умовам патентоспроможності, визначений п. а ч.1 ст.33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі».

Позивач зазначає, що патент України № НОМЕР_1 на корисну модель не відповідає умовам патентоздатності у розумінні ст. 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», а саме, не відповідає умові патентоздатності «новизна», оскільки корисна модель за цим патентом є частиною рівня техніки, який включає всі відомості, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заявки до Установи.

Обґрунтовуючи право на звернення до суду за захистом своїх прав, зазначає, що на його адресу надійшла претензія №181/2016 (2965) від 22.03.2016 від імені ОСОБА_2, в якій останній звинуватив його в порушенні прав інтелектуальної власності на патент України № НОМЕР_1, шляхом виробництва та продажу виробів: насосів «Дайвер -2» та «Дайвер - 3», які за своїми суттєвими ознаками співпадають з суттєвими ознаками, записаними до незалежного пункту формули патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос».

Позивач вважає такі вимоги неправомірними, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити повністю.

Представник відповідача -1 проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому запереченні, зокрема, вказав, що корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 від 25.05.2015 «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» - є новою та відповідає умовам патентоздатності визначених ст. 6 Закону України « Про охорону прав на винаходи та корисні моделі», у зв'язку з чим просив у задоволенні позову відмовити.

Крім того, на його думку, в матеріалах справи не міститься достатніх доказів, які б свідчили про те, що сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом № НОМЕР_1 від 25.05.2015 була загальнодоступною станом на дату подання заявки № u201500723 на реєстрацію патенту - 29.01.2015.

Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник Державної служби інтелектуальної власності України проти позову заперечив із зазначених у письмових поясненнях підстав, зокрема, зазначив, що згідно положень ст.ст. 1, 16 Закону України «Про охорону прав на винаходи та корисну модель» відповідач 2 проводив тільки формальну експертизу, кваліфікаційна експертиза (експертиза по суті), яка полягає у здійсненні перевірки заявленого об'єкта на відповідність умові патентоспроможності (новизні) не проводиться, такий патент на корисну модель є декларативний і видається під відповідальність заявника - відповідача 1.

З огляду на вказане, вважає, що патент України № НОМЕР_1 від 25.05.2015 було видано відповідно до порядку, встановленого законодавством про охорону прав на винаходи і корисні моделі, а Державна служба інтелектуальної власності України, приймаючи рішення про видачу патенту не порушила жодної з вимог законодавства України.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.08.2017 здійснено процесуальне правонаступництво до первісного відповідача 2 - Державної служби інтелектуальної власності України шляхом залучення до участі у справі його правонаступника - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

В зв'язку зі застосуванням до Державної служби інтелектуальної власності України процесуального правонаступництва, під час судового засідання 31.08.2017 представник позивача уточнив позовні вимоги та просив визнати недійсним повністю патент України на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» № НОМЕР_1, зареєстрований 25.05.2015 на ім'я ОСОБА_2 та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру патентів України на корисні моделі щодо визнання недійсним патенту України на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» НОМЕР_1, зареєстрований 25.05.2015 на ім'я ОСОБА_2, та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Представник Міністерства економічного розвитку і торгівлі України проти позову заперечував з підстав зазначених Державною службою інтелектуальної власності України та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, допитавши експерта, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі заявки u201500723 від 29.01.2015 Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала та видала на ім'я відповідача ОСОБА_2 деклараційний патент України № НОМЕР_1 від 25.05.2015 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос».

Відповідно до частин 1, 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» правова охорона надається винаходу (корисній моделі), що не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та відповідає умовам патентоздатності.

Об'єктом винаходу (корисної моделі), правова охорона якому (якій) надається згідно з цим Законом, може бути: продукт (пристрій, речовина, штам мікроорганізму, культура клітин рослини і тварини тощо); процес (спосіб), а також нове застосування відомого продукту чи процесу.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» не відповідає умові патентоспроможності, визначеній частиною 2 статті 7 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», як новизна, оскільки станом на 29.01.2015 (дата подання заявки № u201500723) сукупність суттєвих ознак даної корисної моделі стала загальнодоступною в світі.

На підтвердження вказаного позивач зазначав, що ним були задовго до дати подання на реєстрацію відповідачем - 1 заявки №u201500723 від 29.01.2015, самостійно розроблені та затверджені 16.01.2014 в ДП «Харківстандартметрологія» технічні умови для «Електронасосів вібраційних занурюваних побутових марки «Дайвер» - ТУ У 28.1 - -001:2014, що містять сукупність суттєвих ознак даної корисної моделі.

В підтвердження даних обставин позивач посилався на висновок патентного повіреного ОСОБА_3 від 11.04.2016 , а також висновок ДП «Український інститут інтелектуальної власності» щодо умов патентоздатності спірної корисної моделі від 22.07.2016 , відповідно до яких було встановлено, що патент України № НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» не відповідає критерію новизни.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом.

Згідно зі ст. 469 ЦК України права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок визнаються недійсними з підстав та в порядку, встановлених законом.

У пунктах «а» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» визначено, що патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності запатентованого винаходу (корисної моделі) умовам патентоздатності, що визначені статтею 7 цього Закону.

Частиною 2 ст. 7 цього Закону передбачено, що корисна модель відповідає умовам патентоздатності, якщо вона є новою і промислово придатною.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні 14.03.2017 представник відповідача -1 звернувся до суду з клопотанням про призначення по справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності, посилаючись на те, що для правильного вирішення справи є необхідність у застосуванні спеціальних знань.

Статтею 143 ЦПК України визначено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14.03.2017 в справі було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої було доручено Науково-дослідну центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Відповідно до висновку № 056/17 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 21 квітня 2017 року, складеного судовим експертом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Чабанець Т.М., було встановлено, що в матеріалах справи не містяться відомості, які свідчать, що сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до установи, а саме 29.01.2015. Крім того, судовим експертом зазначено, що відповідно до матеріалів справи корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 відповідає умові патентоздатності «промислова придатність», на дату подання заявки до установи 29.01.2015.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт Чабанець Т.М. підтримала складений висновок та надала вичерпні та змістовні відповіді на запитання сторін по справі.

Пояснила, що визначаючи наявність в матеріалах справи відомостей, що б свідчили про їх загальнодоступність суттєвих ознак оспорюваної корисної моделі до дати подання заявки за патентом України НОМЕР_1, нею було встановлено, що:

1) технічні умови ТУ У 28.1 - -001:2014, що додавалися до позовної заяви ФОП ОСОБА_1, не містять опису та креслень електронасосів, що можуть виготовлятися відповідно до даних технічних умов, а отже дане джерело не містить переліку сукупності суттєвих ознак корисної моделі за патентом України НОМЕР_1;

2) креслення «Насос «Дайвер 2 НД - 02.00, креслення Насос «Дайвер» 3 НД - 03.00, що додавалися до висновку патентного повіреного ОСОБА_3 як робоча документація, на підставі якої здійснюється виробництво позивачем насосів «Дайвер-2», «Дайвер-3», не містять дати складання та затвердження, не містять підпису розробника та підпису затвердження. В зв'язку з чим, експерт зазначила, що неможливо встановити чи були ці відомості загальнодоступними у світі до дати подання заявки до установи, а саме станом на 29.01.2015.

Відповідно до ч.2 ст. 212 ЦПК України жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши матеріали справи та наведені висновки експерта № 056/17 від 21 квітня 2017 року за правилами ст. 212 ЦПК України, а також надані судовим експертом додаткові обґрунтування своїх висновків та застосованих методик проведення експертизи, суд не знайшов обставин, які б дозволили стверджувати про неповноту, необґрунтованість чи неправильність цих висновків.

Суд вважає, що вказаний висновок експерта повністю узгоджується з дослідженими судом іншими матеріалами справи, зокрема, з висновком експертного дослідження №761/2016 (2965) від 12.12.2016, складеного патентним повіреним ОСОБА_6, в рамках якого експерт дійшов висновку, що корисна модель за патентом України НОМЕР_1 відповідає умовам патентоздатності.

На підставі вказаного, висновок експерта № 056/17 від 21 квітня 2017 року приймається судом до уваги в якості належного та допустимого доказу по справі в підтвердження відсутності в матеріалах справи відомостей, які свідчать, що сукупність суттєвих ознак корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до установи, а саме 29.01.2015 відомостей, які стали загальнодоступними у світі до дати подання заяви за оспорюваним патентом.

Разом з цим, суд не приймає в якості належного доказу висновок експертизи Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 15.04.2016 (вх. №16/ЗУ/Вх.№27000), з огляду на виявлені в ньому неоднозначні та без належного на те обґрунтування, висновків.

Зокрема, з даного висновку вбачається, що досліджувані документи аналізувалися на припущеннях, оскільки не містять технічних характеристик, тобто ознак, характерних для корисної моделі за патентом України НОМЕР_1.

Крім того, визначаючи критерій «Збірковий прототип», для спростування новизни технічного рішення за патентом України № НОМЕР_1, відповідно до п. 6.5.3. Правил відноситься виключно до визначення винахідницького рівня, що не є притаманним для корисної моделі.

Згідно з ч.4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із зазначених підстав, керуючись ст. 60 ЦПК України, суд критично оцінює висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 15.04.2016 року щодо умов патентоздатності корисної моделі за патентом України НОМЕР_1.

Також суд критично оцінює висновок ОСОБА_7, складений 11.04.2016 , а тому не приймає в якості належного доказу по справі, оскільки зазначений висновок базується на робочій документації по насосам «Дайвер - 2» та «Дайвер - 3», походження якої неможливо встановити через відсутність дати складання та затвердження такої документації, а також через відсутність підпису розробника і затвердження на підприємстві.

Разом з цим, зазначений висновок не містить обґрунтування наведених у ньому підсумків.

В свою чергу, суд приходить до висновку, що надані позивачем сертифікати відповідності серії НОМЕР_2 зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_3, та серії НОМЕР_4, зареєстрований в реєстрі за номером НОМЕР_5, за своїм характером не можуть містити переліку сукупності суттєвих ознак корисної моделі за патентом України НОМЕР_1 «Заглибний електромагнітний вібраційний насос», а отже не можуть бути прийняті судом в якості доказів по справі.

Також суд не приймає до уваги технічні умови ТУ У 28.1 - -001:2014, так як з поданих матеріалів неможливо достовірно встановити взаємозв'язок ТУ У 28.1 - -001:2014 з патентом України НОМЕР_1 на корисну модель «Заглибний електромагнітний вібраційний насос» через відсутність в них креслень та описів до виробів - електронасосів «Дайвер - 2» та «Дайвер - 3».

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надано доказів того, що корисна модель за патентом України № НОМЕР_1 не відповідала умовам надання правової охорони, станом на дату подання відповідної заявки № u201500723, тобто станом на 29.01.2015.

Суд також вважає, що позивачем не доведено належними доказами по справі, що заявка № u201500723 на видачу патенту України № НОМЕР_1 подана з порушенням прав позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування відповідності запатентованої корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 умові патентоздатності «новизна».

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено заявлених вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити, як необґрунтованому.

Керуючись Законом України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст.ст. 462, 464, 469 ЦК України, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України про визнання повністю недійсними патенту України НОМЕР_1 на корисну модель та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: