Справа № 199/968/17
08 червня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
за участю секретаря Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позову посилався на те, що 03.09.2016 року близько 21-10 годин у м.Дніпро на вулиці Академіка Образцова, в районі буд. 40, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Деу Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки при цьому, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
В результаті вказаної ДТП позивачу заподіяно матеріальні збитки внаслідок пошкодження майна. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, понесених ним у зв'язку з пошкодженням майна та перенесеним нервовим стресом через участь у дорожньо-транспортній пригоді, а також пошкодженням здоров'я, внаслідок чого він перебував на лікарняному.
Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з інформацією відділу адресно-довідкової роботи управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 змінив прізвище на «Яковлєв».
У звязку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 574,69 грн., які були використанні на придбання ліків та посиленого харчування, у відшкодування моральної шкоди стягнути 20 000 грн., а також понесені витрати по справі.
Позивач у судове засідання не зявився, надав суду пиьсмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд зі згоди позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 03.09.2016 року близько 21-10 годин у м. Дніпро на вулиці Академіка Образцова, в районі буд. 40, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Деу Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки при цьому не впорався з керуванням виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2105», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.
Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.11.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Згідно з інформацією відділу адресно-довідкової роботи управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 змінив прізвище на «Яковлєв».
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки на їх підтвердження позивачем не надано належних та допустимих доказів, тоді як відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України обовязок доказування щодо підстав та предмету позову лежить на позивачі.
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, який він пережив під час дорожньо-транспортної пригоди; моральних та психічних переживаннях, повязаних з пошкодженням належного йому майна, згідно з медичними документами позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку із синдромом вегето-судинної дистонії.
Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5 000,00 грн.
З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 222, 224-226, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, 5 000 (пять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 640,00 гривень судового збору на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя