Справа № 462/2729/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 вересня 2017 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Ящук К.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вказаної квартири, яку вона успадкувала частково від своєї бабусі, частково від батька. Однак, у спірній квартирі зареєстровані відповідачі. Вказала, що відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не сплачують комунальних платежів, особисті речі відповідачів в даній квартирі відсутні. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи, що стверджується оголошенням в газеті «Львівська пошта» № 67 (1977) від 31 серпня 2017 р., заперечень на позовну заяву відповідачами в суд подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їхньої участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. 169, 224 ЦПК України приходить до переконання про можливість заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, що стверджується долученими до матеріалів справи копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.5,6,7,8/

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки, виданої ЛКП «Сигнівка» в квартирі АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_2, прописані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4./а.с.9/.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні стверджується актами ЛКП «Сигнівка» від 09 листопада 2016 року, 06 лютого 2017 року, які містяться в матеріалах справи./а.с. 10, 11/

Відтак, з аналізу наявних матеріалів справи слідує, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин, не надали суду відповідних доказів того, що позивач або інші особи, що проживають в спірному житлі, чинили їм перешкоди в користуванні спірним житлом, та докази того, що вони цікавилися спірним житлом та несли витрати з його утримання за себе, добровільно знятись із реєстрації відповідачі не бажають, чим створюють перешкоди позивачу у здійсненні свого конституційного права власності на спірне житло, яким вона вправі володіти, користуватися і розпоряджатися на власний розсуд, а тому відповідачів, слід визнати такими, що втратили право користування спірним житлом.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Відтак, правовідносини щодо зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання мають адміністративний характер і існують між особою та відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Зняття з реєстрації здійснюється в тому числі на підставі рішення суду. А відтак вимога позивача про зняття відповідачів з реєстрації додаткового правового вирішення не потребує.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповіда ОСОБА_3 підлягає стягненню 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 405 Цивільного кодексу України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування квартирою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Постигач О.Б.