АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4873/17 Справа № 175/4693/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Воздвиженський О. Л. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.В., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційні скарги ОСОБА_2, державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Куземченко А.С.

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Куземченко А.С., -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року скаржник звернувся зі скаргою на постанову ВП № 40972751 від 28.11.2016 року державного виконавця Бабушкінського відділу м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Куземченко А.С. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до якої просив: визнати діяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Куземченка А.С. незаконною; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Куземченка А.С. від 28 листопада 2016 року про повернення виконавчого провадження по виконавчому листу № 410/5332/12 від 25 листопада 2013 року, а виконавчий лист повернути у Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра для подальшого виконання; зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Куземченка А.С. вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2013 року та зобов'язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Куземченка А.С. направити на адресу скаржника всі копії документів по вчинених виконавчих діях. В обґрунтування скарги посилається на те, що виконавчі дії, які проводилися виконавцем, здійснювалися тільки після подання ним неодноразових скарг на його бездіяльність, що свідчить про ухилення державного виконавця від виконання вироку суду, який набрав законної сили.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Куземченко А.С. - задоволено частково.

Скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Куземченка А.С. від 28 листопада 2016 року про повернення виконавчого провадження по виконавчому листу № 410/5332/12 від 25 листопада 2013 року.

В іншій частині скарги відмовлено.

Клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження - залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_2 державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ в Д/о Куземченко А.С., кожен окремо, звернулися до суду з апеляційними скаргами, в яких посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права та не враховані обставини у справі, просили скасувати ухвалу суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 121 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі та призначено до стягнення на користь потерпілого ОСОБА_4 104220,33 грн. матеріальної та 100000 грн. моральної шкоди.

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист № 410/5332/12 від 25 листопада 2013 року, який направлений до виконання до Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська (нині Шевченківський ВДВС м. Дніпра).

25 листопада 2013 року відповідно до постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська Бутенко О.М. на підставі виконавчого листа № 410/5332/12 виданого 25.11.2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 204220,33 грн.

В ході примусового виконання рішення суду про стягнення боргу на користь ОСОБА_4 з боржника ОСОБА_2 в розмірі 204220,33 грн. державним виконавцем виявлено майно, а саме 1/4 частину (приватну) квартири АДРЕСА_1.

Державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». 04.11.2014 року на адресу ГУЮ у Дніпропетровській області була направлена заявка на реалізацію арештованого майна боржника, а саме 1/4 частину квартири АДРЕСА_1. На адресу відділу надійшов лист від боржника згідно якого було встановлено, що за вищевказаною адресою зареєстровано неповнолітня дитина, що підтверджується довідкою від 10.11.2014 року за № 21322, в зв'язку з чим пакет документів щодо реалізації 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 було повернуто до Бабушкінського відділу ДВС ДМУЮ.

Згідно заяві стягувача ОСОБА_4 від 16.04.2015 року про направлення постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника, державним виконавцем направлено постанову від 12.05.2015 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 яка отримана ПП ОСОБА_6 31.05.2015 року власноруч. Згідно вищезазначеної постанови головного бухгалтера зобов'язано утримувати з заробітної плати боржника в розмірі 50%, а з них виконавчий збір в розмірі 10 % від утриманої суми до повного погашення заборгованості, яка становить 202 870,33 грн.( з урахуванням сплаченої суми боржником в розмірі 1350 грн.), та було зобов'язано утримання проводити до повного погашення заборгованості в сумі 223107,37 грн., та суму боргу перераховувати на реквізити стягувача, які були надані до відділу.

Державним виконавцем повторно 18.05.2016 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області направлено подання про встановлення та зміну порядку і способу, а саме надання дозволу реалізації 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2 з урахування прописаної неповнолітньої дитини ОСОБА_7 рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 року було задоволено вищезазначене подання Бабушкінського відділу ДВС М.Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, яким надано дозвіл на реалізацію вищевказаного майна. На адресу відділу 25.08.2016 року надійшла від стягувача ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області №22-ц/774/6640/16 від 11.08.2016 року згідно якої ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 року було скасовано і провадження по справі закрито.

21.06.2016 року державним виконавцем в порядку ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» було направлено доручення до Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 за адресою наданою стягувачем ОСОБА_4, а саме: АДРЕСА_5 та перевірки інформації щодо місця мешкання боржника ОСОБА_2 за вищевказаною адресою.

Згідно акту державного виконавця Амур-Нижньодніпровського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.07.2016 року боржник за вказаною адресою не мешкає.

На адресу відділу 14.09.2016 року від ПП ОСОБА_6 надійшов лист згідно якого ОСОБА_2 був звільнений 01.07.2016 року та був наданий розрахунок згідно якого сума заборгованості за виконавчим листом складає 214570.76 грн.

У встановленому законом порядку державним виконавцем відповідно Закону України "Про виконавче провадження" в присутності стягувача, боржника та інших осіб 11.11.2016 року був здійснений примусовий вхід за місцем мешкання боржника вказаною у виконавчому документі а саме АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника під час примусового входу було встановлено, що боржник за вказаною адресою не мешкає, речей на які можливо зробити стягнення відсутні про що був складений акт державного виконавця та підписаний сторонами виконавчого провадження.

Державним виконавцем повторно були направлені запити до ПФУ, ДФС Бабушкінського району м. Дніпра щодо надання інформації про працевлаштування боржника. Згідно відповіді від 25.10.2016 року інформація щодо працевлаштування боржника відсутня.

Заборгованість за виконавчим листом станом на 28.11.2016 року складає 191047,29 грн. Державним виконавцем були здійснені заходи щодо розшуку майна дружини боржника, згідно наданих відповідей, які надійшли до відділу від установ та організацій які проводять реєстрацію прав власності на рухоме та нерухоме майно, будь-яке майно на дружині боржника не зареєстровано.

Станом на 28.11.2016 року інше майно боржника на яке можливо зробити стягнення відсутнє, тому державним виконавцем Бабушкінського відділу м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області Куземченком А.С. 28.11.2016 року постановою ВП № 40972751 повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання та роз'яснено стягувану, що відповідно до ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач повторно має право пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків встановлених ст. 12 цього Закону.

Судом також встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2015 року у задоволення подання державного виконавця про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_9 та надання дозволу на реалізацію 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

Державний виконавець Бабушкінського відділу м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області повторно звернувся до суду з заявою про надання дозволу на реалізацію 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2 з урахуванням зареєстрованої неповнолітньої дитини, ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 року дану заяву задоволено та змінено спосіб та порядок виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по виконавчому листу № 410/5332/12 від 25.11.2013 року.

11 серпня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області, дане рішення скасовано, з огляду на те, що відповідно до положень ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, в той час, коли вирішення питання щодо встановлення та заміни порядку і способу виконання рішення суду, з яким державний виконавець Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська, звернувся до суду, випливає з виконання вироку в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, оскаржувана ухвала суду не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з послідуючим закриттям провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Тобто державний виконавець Бабушкінського відділу м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області не в повному обсязі виконався всі дії для виконання рішення суду.

Приймаючи ухвалу місцевий суд, керувався ст.383, 387 ЦПК України, ч.1,2 ст. 11, ст.17 ЗУ «Про виконавче провадження» та дійшов обґрунтованого висновку, про необґрунтованість постанови державного виконавця, тобто не врахування ним усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому, за встановлених обставин справи, задовольнив скаргу частково.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 (Апелянт-1) про те, що питання щодо виконання вироку суду має розглядися за правилами КПК України, оскільки, Апелянт-1 не врахував підстави ст. 383-389 ЦПК України, де оскаржуються дії державного виконавця у виконавчому провадженні за виконавчими листами, виданими на підставі вироку у кримінальній справі в частині цивільного позову ухваленого за правилами цивільного судочинства, і у розумінні статті 383 ЦПК є діями цих органів та осіб, тому відповідні рішення підлягають оскарженню в порядку цивільного судочинства.

Згідно з вимогами частин четвертої та п'ятої статті 82 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що заявник оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області на виконання вироку цього ж суду, яким було частково задоволено цивільний позов ОСОБА_4 та стягнуто із ОСОБА_2 на користь потерпілого кошти на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 КПК України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Відповідно до вимог статей 383, 384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Крім того, відповідно до вимог статті 82 Закону скарга у виконавчому провадженні по виконанню судових рішень на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника органу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи наведене, бездіяльність державного виконавця у питаннях виконання вироку, яким задоволено цивільний позов, оскаржується за правилами цивільного судочинства

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 22.02.2017 року у справі 6-2946цс16, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що правові підстави для скасування ухвали суду та закриття провадження у справі за скаргою заявника на дії державного виконавця відсутні, оскільки Апелянт-1, належним чином не визначив характер спору, суб'єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов помилкового висновку щодо неналежності спору до цивільної юрисдикції.

Інших доводів щодо неправомірності оскаржуваної ухвали по суті задоволених вимог апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Посилання апеляційної скарги державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Дніпра ГТУЮ в Д/о Куземченко А.С. (Апелянт-2) щодо виконанням ним всіх можливих дій, спрямованих на виконанні вироку суду та посилання на неврахування місцевим судом ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2015 року у справі 175/227/15-к (провадження 1-в/175/2/15), якою було розглянуто подання державного виконавця в порядку КПК України та відмовлено у його задоволенні - також не можуть бути підставою для скасування ухвали та відмови у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч.1, п.1 ч.2, ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право серед іншого: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Однак державним виконавцем в апеляційній скарзі, не надано доказів здійснення вичерпного обсягу можливих дій спрямованих на виконання вироку суду, передбачених наведеним положенням закону, а тому визнання місцевим судом постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання незаконною та її скасування - відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Посилання державного виконавця на неврахування місцевим судом ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.02.2015 року у справі 175/227/15-к (провадження 1-в/175/2/15), якою було розглянуто подання державного виконавця в порядку КПК України та відмовлено у його задоволенні - є безпідставними, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вищевказаної ухвали (а.с.120), судом було відмовлено саме в роз'ясненні вироку суду та питання щодо правомірності чи неправомірності подання державного виконавця в частині звернення стягнення на нерухоме майно боржника, судом не розглядалося та висновків суду з цього приводу резолютивна частина ухвали не містить. Окрім того, державний виконавець не позбавлений права на повторне звернення до суду з відповідним питанням у формі мотивованого та обґрунтованого подання.

Отже, за таких обставин, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Куземченко А.С. - відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Ж.І Максюта

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко