Справа № 371/636/16-ц Головуючий у І інстанції Поліщук А. С.
Провадження № 22-ц/780/3635/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 46 29.08.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Кашперської Т.Ц.

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 26 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Глорія» про визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним договір оренди землі № 40 від 21 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Глорія», площею 3,1800 гектара, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1; зобов'язати СФГ «Глорія» повернути позивачу зазначену земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що восени 2012 року сторони домовлялися щодо укладення договору оренди земельної ділянки, належної ОСОБА_2 Позивач передала відповідачу копії державного акту та матеріалів стосовно земельної ділянки. Під час переговорів ОСОБА_2 наполягала на укладенні договору оренди строком на 5 років. В подальшому позивач не підписала договір. Після отримання восени 2015 року копії договору позивачу стало відомо, що підпис від її імені виконано іншою особою, а термін дії договору становить 10 років. Контрагентом по договору виступила ОСОБА_3, з якою позивач не вела переговорів щодо укладення договору. Після цього позивач звернулася до правоохоронних органів та відомості по її заяві було внесено до ЄРДР, проведено почеркознавчу експертизу, яка підтвердила, що підписи в договорі оренди та акті приймання-передачі земельної ділянки від її імені виконано не ОСОБА_2

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 26 травня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на аналогічні обставини, викладені у позовній заяві та зазначає, що вона не пропустила строк позовної давності. Про порушення свого права позивач дізналася лише восени 2015 року. Позивач не погоджувала укладення договору на десять років.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,1800 га, розташованої в адміністративних межах Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5).

21 вересня 2012 року між ОСОБА_2 та СФГ «Глорія» укладено договір оренди землі № 40, згідно якого ОСОБА_2 передала СФГ «Глорія» в оренду земельну ділянку площею 3,1800 га, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно п. 8 договору договір укладено на десять років (а.с.8).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 17 лютого 2017 року № 13432/13433/16-32/13636/13637/16-32 підписи від імені ОСОБА_2 в графі «орендодавець____ОСОБА_2» на договорі оренди землі від 21 вересня 2012 року № 40, виконаний не громадянкою ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «орендодавець ОСОБА_2.» в акті приймання-передачі земельної ділянки (паю) від 21 вересня 2012 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с.116-121).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримувала орендну плату за договором. При зверненні до суду ОСОБА_2 пропущено строк позовної давності.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що недійсним може бути визнано лише укладений договір. У разі якщо на виконання неукладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212-1215 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір оренди землі вчинений у письмовій формі та в установленому законом порядку пройшов державну реєстрацію, а, отже, є укладеним. Однак, волевиявлення позивача не було направлено на укладення договору оренди, оскільки ОСОБА_2 не підписувала його. Вказана обставина підтверджується висновком експерта.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує на те, що позивач знала про факт перебування земельної ділянки в оренді СФГ «Глорія» з 2012 року. Кожного року ОСОБА_2 отримувала орендну плату згідно договору оренди.

Однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки волевиявлення позивача було спрямовано на укладення договору оренди на строк п'ять років, а не на десять. Фактично порушено право ОСОБА_2 на розпорядження земельною ділянкою, позивач не підписувала договір оренди, а, отже, їй не було відомо про таке порушення. ОСОБА_2 дізналася про те, що строк дії договору становить десять років у 2015 році. Відповідач не надав доказів того, що позивач була ознайомлена з умовами договору значно раніше та їй було відомо про всі його істотні умови. Отримання орендної плати не свідчить про обізнаність ОСОБА_2 з умовою договору в частині строку його дії.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції безпідставно застосував строк позовної давності до правовідносин, що виникли між сторонами та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду, відповідно змінюється розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_2 сплатила судовий збір на загальну суму 2 314 грн. 60 коп. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, сплачений ОСОБА_2 судовий збір підлягає стягненню на її користь з відповідача. Крім того, позивач понесла витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 3 574 грн. 80 коп., які також підлягають стягненню на її користь.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 26 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до селянського (фермерського) господарства «Глорія» про визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання повернути земельну ділянку задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі № 40 від 21 вересня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та селянським (фермерським) господарством «Глорія», площею 3,1800 гектар, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_2.

Зобов'язати селянське (фермерське) господарство «Глорія» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку площею 3,1800 гектар, яка розташована на території Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі державного акту серії НОМЕР_2.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства «Глорія», місце знаходження - вул. Щорса, 6, с. Зеленьки Миронівського району Київської області, на користь ОСОБА_2, проживаючої АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 2 314 (дві тисячі триста чотирнадцять гривень, 60 копійок) та витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 3 574 (три тисячі п'ятсот сімдесят чотири), 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

Кашперська Т.Ц.