УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Агро» до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Агро» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Елеватор Агро» (далі - ТОВ «Елеватор Агро») звернулось з позовом до ОСОБА_3, у якому з урахуванням уточнень, просило захистити його ділову репутацію, посилаючись на те, що 11 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з листом до народного депутата України ОСОБА_4., у якому було зазначено наступне: «є необґрунтовані підстави вважати, що під час надання послуг зі зберігання зерна ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» допускаються численних порушень законодавства, зокрема, порушення правил приймання зерна та зберігання; неналежне оформлення складських документів; порушення правил зважування зерна; порушення умов зберігання зерна, наслідком чого є погіршення його якості. Зазначені порушення в діяльності ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» завдають суттєвих збитків не тільки підприємствам, що передали на зберігання своє зерно, але й іноземним інвесторам - учасникам ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро». На думку позивача указана інформація є недостовірною, а тому порушує його право на недоторканість його ділової репутації. Позивач вважає, що поширена інформація дискредитує його не лише на внутрішньому ринку сільськогосподарської продукції, але і перед іноземними партнерами.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року позов ТОВ «Елеватор Агро» задоволено. Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію ТОВ «Елеватор Агро» інформацію, поширену ОСОБА_3 у заяві від 11 серпня 2014 року на ім'я народного депутата України ОСОБА_4., а саме: «є обґрунтовані підстави вважати, що під час надання послуг зі зберігання зерна ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» допускаються численних порушень законодавства, зокрема: порушення правил приймання зерна на зберігання; неналежне оформлення складських документі; порушення правил зважування зерна; порушення умов зберігання зерна, наслідком чого є погіршення його якості. Зазначені порушення в діяльності ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» завдають суттєвих збитків не тільки підприємствам, що передали на зберігання своє зерно, але й іноземним інвесторам - учасникам ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Елеватор Агро» просить зазначене рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що поширена ОСОБА_3 інформація відносно ТОВ «Елеватор Агро» носить свідомо недостовірний характер і не відповідає дійсності, оскільки викладені відповідачем у заяві на ім'я народного депутата України ОСОБА_4. відомості стосовно порушень ТОВ «Елеватор Агро» при зберіганні зерна стали не відповідають дійсності, та вказана інформація здобула розголосу в засобах масової інформації, у тому числі мережі Інтернет.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову в позові, виходив із того, що вищенаведені висловлювання не містять фактичних даних, викладені з використанням мовних засобів не у стверджуючій формі, а як припущення, а саме з використанням словосполучень «є обґрунтовані підстави вважати», а тому суд дійшов висновку про те, що вони є оціночним судженням, які спростуванню не підлягають.

Такі висновки апеляційного суду є правильними з огляду на наступне.

Згідно із ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу (ст.ст. 15-23 ЦК України).

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації».

Судом установлено, що 11 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з листом до народного депутата України ОСОБА_4., у якому було зазначено: «є обґрунтовані підстави вважати, що під час надання послуг зі зберігання зерна ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» допускаються численних порушень законодавства, зокрема: порушення правил приймання зерна на зберігання; неналежне оформлення складських документів; порушення правил зважування зерна; порушення умов зберігання зерна, наслідком чого є погіршення його якості. Зазначені порушення в діяльності ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро» завдають суттєвих збитків не тільки підприємствам, що передали на зберігання своє зерно, але й іноземним інвесторам - учасникам ТОВ «Сервіс Грейн» та ТОВ «Елеватор Агро».

Вважаючи указану інформацію неправдивою та такою, що негативно характеризує позивача, як всередині країни, так і перед іноземними партнерами, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями є висловлювання які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» також роз'яснено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночним судженням, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати.

Тобто, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образ та наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що автор листа не стверджував категорично про вчинення протиправних дій відповідачем, а лише припускав про можливість їх вчинення. Інформація, відносно можливих порушень, що викладена у листі на ім'я народного депутата, не містить фактичних даних, оскільки вказану інформацію можна було б віднести до будь-якого агропромислового підприємства до функцій якого входить зберігання зернових культур. Указуючи на можливі недопрацювання в роботі ТОВ «Елеватор Агро» автор листа ОСОБА_3 інформує про можливі порушення в діяльності позивача, не конкретизуючи при цьому ці порушення, що дозволяло б здійснити перевірку і переконатися в достовірності цієї інформації.

Отже, спірна інформація є лише оціночним судженням автора листа ОСОБА_3, яка спрямована на дотримання належного господарювання на підприємствах агропромислового комплексу України, та спростуванню не підлягає.

Також апеляційним судом правильно зазначено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевіряти таку інформацію та надавати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

Аналогічні висновки викладені й у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей).

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду, що відповідач під час звернення до народного депутата України ОСОБА_4. реалізовував своє право на звернення, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Елеватор Агро» відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 8 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:І.М.Завгородня
В.М.Коротун
Л.М.Мазур
О.В.Попович