АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/2449/16-ц Головуючий І інстанції - Пашнєв В.Г.
Провадження: 22-ц/790/1980/17 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участю секретаря - Котлярової М.Ю., Лашакової Д.І.

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» про стягнення грошових коштів споживача, -

встановила:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем ПАТ «АКБ «Базис» 14.04.2010 р. був укладений Договір банківського вкладу №36/27-в (строковий Золота Гільдія "Перспектива плюс"). Відповідно до п. 1.1. вказаного договору вкладник зобов'язується в день підписання сторонами цього договору внести грошову суму у розмірі 10 000,00 доларів США на депозитний рахунок НОМЕР_1, відкритий у банку, а банк зобов'язується повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п. 1.2. даного договору, і виплачувати відсотки по ній, у розмірі та на умовах, встановлених в цьому договорі. Пунктом 1.2. договору передбачено, що договір є строковим і надається на умовах «Золота Гільдія «Перспектива плюс» (додаток №1 до цього договору). Строк збереження коштів з 14 квітня 2010 року по 14 квітня 2015 року, датою повернення депозиту (вимоги вкладником своїх коштів) є 14 квітня 2015 року, з урахуванням положень договору. 14.04.2010 року на депозитний рахунок згідно договору банківського вкладу позивачем внесено 10 000,00 доларів США., 27.12.2010р. - 100 000,00 доларів США. Разом сума депозиту складала 110 000 доларів США. Постановою Правління НБУ від 20 квітня 2012 року № 168 прийнято рішення про призначення тимчасової адміністрації відповідача строком на шість місяців, а саме із 23 квітня 2012 року по 23 жовтня 2012 року. 23 серпня 2012 р. НБУ прийняв постанову № 357 про відкликання банківської ліцензії відповідача і почав процедуру його банкрутства. 23.10.2012 року через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав частину належних йому коштів у сумі 200 000,00грн. На даний час ліквідаційна процедура в ПАТ «АКБ «БАЗИС» скасована. Банк продовжив функціювати в звичайному режимі, проте, повернути позивачеві вклади та нараховані проценти відповідач відмовляється.

Просив стягнути з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського складу №36/27-в від 14.04.2010 року у розмірі 84 968,71 доларів США; 35 545,57 доларів США - проценти за користування банківським вкладом; 20 1177 грн. - 3% річних та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27.12.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 84 968,71 доларів США - заборгованість за договором банківського вкладу № 36/27-в (строковий Золота Гільдія «Перспектива плюс») від 14 квітня 2010 року; стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в національній валюті у розмірі 14 6775, 05 грн. - 3% річних. Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ «АКБ «Базис» на користь держави судовий збір у розмірі 6 890 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «АКБ «Базис» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґ рунтування скарги зазначив наступне. Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги положення ЗУ « Про фонд гарантування фізичних осіб», ЗУ « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ЗУ « Про банки і банківську діяльність». Рішенням суду було стягнуто з ПАТ « АКБ «Базис» грошові кошти в доларовій валюті. При цьому, суд першої інстанції не врахував, що після припинення ліквідації ПАТ «АКБ «Базис» та внесення змін у Єдиний державний реєстр юридичних і фізичних осіб - підприємців щодо виключення виду діяльності за КВЕД 65.12.1. «комерційний банк», ПАТ «АКБ «Базис» перестав бути банківською установою. Відповідно, повернення суми депозиту в доларовому еквіваленті не можливо, оскільки ПАТ «АКБ «Базис» не є банківською установою та не має ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому законом порядку. Стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» на користь позивача 3% річних є необґрунтованим, оскільки 3% річних нараховані на суму заборгованості, яка не існує. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було частково виплачено ОСОБА_1 суму вкладу за договором № 36/27 від 14.04.2010 року. Кореспондентські рахунки ПАТ «АКБ «Базис» в управлінні НБУ в Харківській області були закриті. У період з 28.08.2012 року по 21.10.2014 рік усі кошти, надходження яких було пов'язано зі здійсненням ліквідатором ПАТ «АКБ «Базис» ліквідаційної процедури, зараховувались на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області. Таким чином, ПАТ «АКБ «Базис» не отримував і не користувався грошовими коштами, за утримання яких були нараховані 3% річних.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року "Про банки і банківську діяльність").

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до п.3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України №516 від 03 грудня 2003 року, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що між 14 квітня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу № 36/27-в (строковий Золота Гільдія «Перспектива плюс») ( а.с. 10-11)

Відповідно до п. 1.1. Договору банківського вкладу вкладник зобов'язується в день підписання сторонами цього договору внести грошову суму у розмірі 10 000,00 доларів США на депозитний рахунок НОМЕР_1, відкритий у банку, а банк зобов'язується повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в п. 1.2. даного договору, і виплачувати відсотки на неї, у розмірі та на умовах, встановлених в цьому договорі. (а.с.10)

Відповідно до п. 1.2. договору банківського вкладу депозит є строковим і надається на умовах "Золота Гільдія "Перспектива плюс" (додаток №1 до цього договору) строк збереження коштів з 14 квітня 2010 року по 14 квітня 2015 року, датою повернення депозиту (вимоги Вкладником своїх коштів) є 14 квітня 2015 року, з урахуванням положень договору.( а.с.10)

14.04.2010 року на депозитний рахунок згідно договору банківського вкладу позивачем внесено 10 000,00 доларів США., 27.12.2010р. - 100 000,00 доларів США. Разом сума депозиту складала 110 000 доларів США.( а.с.14)

Постановою Правління Національного банку України від 20 квітня 2012 року №168 було прийнято рішення про призначення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «БАЗИС» строком на шість місяців - з 23 квітня 2012 року по 23 жовтня 2012 року, а постановою НБУ за №357 від 23.08.2012року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру банкрутства.

23.10.2012 року через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позивач отримав частину належних йому коштів у сумі 200000,00грн.

Ліквідатором ПАТ «АКБ «Базис» визнано вимоги позивача у сумі 712 436 грн.46 коп. - залишок неповернутих коштів, відповідно до повідомлення про акцептування вимог кредитора № 09-71/5373/2 від 02.10.2012р. (а.с.20).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 23.08.2012р. №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» (м. Харків).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року відхилено апеляційну скаргу Національного банку України і постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року залишено без змін.

24 грудня 2014 року Вищий адміністративний суд України касаційні скарги НБУ та заступника прокурора міста Києва залишив без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року (по справі №826/2238/13) без змін.

30 березня 2015 року Вищий адміністративний суд України відмовив у допуску справи до провадження за заявою НБУ про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014 року. Отже, з 21 жовтня 2014 року набрало законної сили рішення Київського апеляційного адміністративного суду, яким визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 23.08.2012р. №357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «БАЗИС» (м. Харків)».

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 року (по справі №820/18776/14), залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 року, скасовані реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи - ПАТ «АКБ «Базис». 27.11.2014 року ПАТ «АКБ «Базис» поновлено як - юридична особа.

Відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 13.10.2015 року у справі за позовом ПАТ «АКБ «Базис» до національного банку України в особі управління Національного банку України в Харківській області про стягнення коштів позовні вимоги ПАТ «АКБ «Базис» задоволено та стягнуто з Національного банку України в особі управління Національного банку України в Харківській області на користь ПАТ «АКБ «Базис» грошові кошти у сумі 19 564 357, 34 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.06.2016 року у справі за позовом ПАТ «АКБ «Базис» до національного банку України про стягнення коштів позовні вимоги ПАТ «АКБ «Базис» задоволено та стягнуто з Національного банку України в особі управління Національного банку України в Харківській області на користь ПАТ «АКБ «Базис» грошові кошти у сумі 656 325 доларів США.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що на цей час ліквідаційна процедура в ПАТ «АКБ «Базис» скасована, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «АКБ «БАЗИС» значиться як банк (АКБ), отже ліквідність банку поновлена і виходячи з положень ст.ст. 1058,1061, 526,625 ЦК України банк зобов'язаний виконувати взяті на себе зобов'язаний за договором вкладу.

Відмовляючи у задоволені позовної вимоги про стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_1 процентів за користування банківським вкладом за період з 14 квітня 2010 року по 16 грудня 2016 року суд першої інстанції зазначив, що дана вимога не ґрунтуються на вимогах ЗУ "Про банки і банківську діяльність", ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки в даному випадку проценти нараховувались до початку ліквідаційної процедури Банку - до 28.08.2012 року.

Задовольняючи частково вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річний суд першої інстанції виходив з положень ст.625 ЦК України, та з урахуванням, того, що відповідно до розділу V Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції від 19.08.2012 р. здійснювалась процедура ліквідації ПАТ «АКБ «Базис», прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача 3% річних за період з 22.10.2014 року по день ухвалення рішення 27.12.2016 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання по депозитному договору, не повернув позивачу кошти, вкладені ним на депозитний рахунок банку та відсотки за користування такими коштами, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором банківського вкладу у розмірі 84 968, 71 доларів США підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вимоги ОСОБА_3 стосовно стягнення 3% річних та необхідність стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» 3% річних за період з 22.10.2014 року по день ухвалення рішення - 27.12.2016 року, оскільки з 28.08.2012 року по 21.10.2014 року здійснювалась процедура ліквідації банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ «АКБ «Базис» на даний час не є банківською установою, колегія суддів вважає необґрунтованими. Виключення із статуту товариства виду економічної діяльності «комерційні банки» не можуть слугувати підставою для відмови у стягненні грошових коштів за договором банківського вкладу.

Той факт, що відповідач змінив назву та на цей час немає ліцензії на здійснення банківської діяльності не спростовують висновків суду про наявність підстав для задоволення позову, оскільки юридична особа, що має зобов'язання перед позивачем не ліквідована. Більш того, з рішень господарських судів вбачається, що користь відповідача з Національного банка України стягнуті грошові кошти у сумі 19 564 357,34 грн. та 656 325 доларів США саме у зв'язку з банківською діяльністю підприємства. Тобто, відповідач, отримавши вказані кошти, має змогу розрахуватись по своїм зобов'язанням, зокрема, з позивачем.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є безпідставними, а тому колегією суддів не приймаються до уваги, так як вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Таким чином, висновки рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «АКБ «Базис» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -