Дата документу 11.09.2017
Справа 320/3132/17
"11" вересня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
Головуючого - судді Урупи І.В.
при секретарі: Литвиненко В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивачка в позовній заяві просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1, посилаючись на те, що їй на праві власності належить зазначений будинок на підставі договору дарування. В зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, який був колишнім власником будинку, ОСОБА_3, ОСОБА_4, це члени його родини. З 2002 року відповідачі в зазначеному будинку не проживають, жилим приміщенням не користуються, будь-яких речей відповідачів в будинку немає. Реєстрація відповідачів перешкоджає їй в повній мірі володіти та користуватися майном.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, через оголошення у пресі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з таких підстав.
Відповідно до договору дарування від 06 квітня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П., дарувальник ОСОБА_6, діючий від імені ОСОБА_2 на підставі доручення подарував, а обдаровувана ОСОБА_1 отримала у дар належний ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1. (а.с.6)
29 квітня 2011 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_1». (а.с. 7)
Договір дарування від 06 квітня 2002 року, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Мозгіною О.П., зареєстровано в ММБТІ № 7400.
З акту голови квартального комітету від 28.04.2017 року, вбачається, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в будинку АДРЕСА_1, з 2002 року по теперішній час не проживають місце їх перебування не відоме. (а.с.8)
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є колишнім власником будинку. На даний час право власності останнього припинено внаслідок відчуження будинку позивачці. ОСОБА_3, ОСОБА_4 є членами родини колишнього власника житла. Однак, вони залишаються зареєстрованим за вищевказаною адресою, що перешкоджає позивачці вільно користуватися та володіти будинком, що перебуває у її власності.
Відповідно до правового аналізу Верховного Суду України з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, з правовідносинами, які виникають між власником та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла.
У першому випадку втрата права користування житловим приміщенням колишнього власника житла є наслідком припинення його права власності на це приміщення.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Пунктом 1 частини 1 статті 336 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
За вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачі без поважних причин не проживають у будинку з 2002 року, тому вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, ст.ст. 163, 72 ЖК України, ст. 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: