пр. № 2/759/5114/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В., ознайомившись з цивільною справою за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 до Святошинського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку 04.09.2017 передано судді, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ЦПК України, позовна заява по формі та за змістом повинна відповідати ст.ст. 119, 120 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 3-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; ім'я (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. У ч. 4 ст. 119 зазначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Разом з тим, позивачем не надано на підтвердження власних тверджень документів, на які посилається у позовній заяві, а окрім того, подання копій документів до позовної заяви, з подальшим наданням оригіналів для посвідчення суддею, або поверненням долучених оригіналів після розгляду справи по суті із заміною їх у матеріалах справи на копії, передбачено ст. 138 ЦПК України.

Законодавець передбачив подання позивачем до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК (1618-15) повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Наприклад, у заяві про розірвання шлюбу має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, мотиви його розірвання, чи є від шлюбу неповнолітні діти, при кому з батьків вони перебувають, пропозиції щодо участі подружжя в утриманні та вихованні дітей після розірвання шлюбу, чи заявляються інші вимоги, які може бути вирішено одночасно з позовом про розірвання шлюбу. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Відтак, встановлено, що позивачем не додано до матеріалів справи свідоцтво про укладення шлюбу, а також свідоцтва про народження дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 119-121, ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати п'ять днів строку для усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: