УХВАЛА

12 вересня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В., розглянувши матеріали цивільної справу за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про захист прав споживачів,

встановив:

Позивач звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати дії по пошкодженню належної їй каналізації неправомірними та зобовязати відповідача усунути ці пошкодження каналізації; визнати заборгованість по водопостачанню виходячи з суми нарахованого обєму використаною води лічильниками за період з вересня 2014 року по наступній час, яка складає 689грн.; зобовязати відповідача не перешкоджати будь-яким чином користування нами водо-каналізаційними системами квартири та будинку і не призупиняти водопостачання по за заборгованості нарахованої ним до вересня 2014 року.

Дана позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст. 119 ЦПК України, а саме:

-відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування .

В порушення зазначеної вимоги позивачем не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини, викладеної в позовній заяві.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 7 Постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору, в порушення зазначеної вимоги позивач судовий збір не сплатила, в обґрунтування зазначила, що звільнена від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Обовязок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обовязок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Частиною 2 цієї ж статті визначено випадки, коли судовий збір не справляється, а ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлює перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії, що є вимогами немайнового характеру.

На момент звернення до суду з позовною заявою, а саме 11.09.2017 року позивач не звільнена від сплати судового збору за вказані позовні вимоги (немайнового характеру) згідно з чинною редакцією статті 5 Закону України «Про судовий збір». Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 року (справа № 6-1121цс16), яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру поданої фізичною особою вираховується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640 грн.

Враховуючи викладене вище, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн., а всього 1280 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що вказана заява не може бути розглянута по суті, у звязку з чим позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 119-121 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсона» про захист прав споживачів без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали у зазначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Прохоренко