Справа № 266/2895/17
Провадженя№ 2/266/917/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11.09.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Митрофанової Є.Г.,

при секретарі Воропаєвій О.Є.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 оскільки він без поважних причин не проживає за вказаною адресою з 28.12.2001 року. В заяві вказала, що 29.12.2010р. видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 згідно з яким їй, її дочці ОСОБА_3 і синові ОСОБА_2 належить вказана квартира, на праві спільної приватної власності по 1/3 частині у кожного. 13.12.2013р. ОСОБА_2 подарував належну йому на праві приватної власності 1/3 частину квартири ОСОБА_3. Відповідач зареєстрований в спірній квартирі з 21.02.1990р., проте з 28.12.2001 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації, матеріальної допомоги на витрати пов'язані з утриманням квартири не робить, плату за комунальні послуги не вносить, особисті речі відповідача в квартирі відсутні.Тому, позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_4, яка діє на підставі договору про надання адвокатської допомоги, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позовних вимог, якою не заперечували проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не з'явився, відомостей про причини неявки суду не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений через оголошення у пресі (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Кур'єр»), у зв?язку з чим суд, керуючись ч. 4 статтею 169 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу без його участі та на підставі статті 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, поважні причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_1, 1/3 та 2/3 часток відповідно, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.2010р. НОМЕР_1(а.с. 6).

Згідно із договором дарування 1/3 частки квартири від 13.12.2013 року, ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 1/3 частку АДРЕСА_1 (а.с. 7).

На час розгляду справи в АДРЕСА_1 з 21.02.1990 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Відповідач не проживає за вказаною адресою без поважних причин більше ніж один рік, а саме з 28.12.2001 року, що підтверджується актом від 13.07.2017 року, складеним Головою ОСББ «Портовик 10-а» (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі понад один рік без поважних причин, іншої домовленості про збереження за ним права користування квартирою між ним та власником не було, суд вважає, що він втратив право користування даним жилим приміщенням.

На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст.ст. 72, 156 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідач в разі незгоди може подати до Приморського районного суду м. Маріуполя заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем на рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Митрофанова Є. Г.