Справа № 464/3304/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Борачок М..В.
Провадження № 22-ц/783/3886/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 24 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 26 травня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до Галицького районного суду м. Львова про захист прав та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2014 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Ухвала постановлена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Постановляючи ухвалу, суд не з'ясував чи обставини встановлені в постанові ВСУ від 01.03.207 року по справі №6-3139 цс16 могли бути наслідком прийняття іншого судового рішення Сихівським районним судом м.Львова 26.05.2014 року та вплинути на законність та обгрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 24.04.2017 року та ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 26.05.2014 року; замінити відповідача: Галицький районний суд м. Львова на Державу Україна в особі Державної казначейської служби України та прийняти рішення, згідно якого стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України в його користь кошти в сумі 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій Галицького районного суду м. Львова, що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 26. 05.2014року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до Галицького районного суду м.Львова про відшкодування моральної шкоди на підставі п. 1 ч.2 ст.122 ЦПК України (а.с.19-20).

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.07.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено та ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 26.05.2014 року залишено без змін (а.с.41-42).

Позивач неодноразово подавав заяви за нововиявленими обставинами, які ухвалами суду залишені без задоволення (а.с.61-62,88-89).

06.04.2017 року позивач черговий раз подав заяву за нововиявленими обставинами в обґрунтування якої зазначав, що відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України обставинами, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі позивачу та суду під час постановлення ухвали від 26.05.2017 року є Постанова ВСУ від 01.03.2017 року у справі 6-3139/цс16, в якій зазначено, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди(судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя. Просив скасувати ухвалу та замінити відповідача Галицький районний суд м. Львова на державу Україна в особі Державної казначейської служби України та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити (а.с.93).

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що Постанова ВСУ від 01.03.2017 року не є істотною обставиною, оскільки жодним чином не впливає на юридичну оцінку обставин здійснену судом під час винесення ухвали від 26.05.2014 року та не є нововиявленою обставиною.

Такий висновок суду є правильним, враховуючи такі вимоги процесуального закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п.п.3,4,6,7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим. Згідно з частиною третьою статті 60 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі та щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір, а тому підставою для скасування судового рішення є не всі невідомі на час розгляду справи обставини, а лише ті, які входять до предмета доказування у справі (стаття 179 ЦПК).

В Постанові ВСУ від 01.03.2017 року на яку посилається позивачв апеляційній скарзі, суд зазначив, що правильним було застосування в таких спорах вимог пункту 1 частини другої ст.122 ЦПК України про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства в частині позовних вимог до суду, а відтак посилання на вказану постанову, якою на думку позивача встановлено, що відповідачем у таких спорах є держава, а не суд або судді є безпідставним.

Враховуючи наведене, висновки суду про те, що вказані заявником обставини не є нововиявленими відповідають встановленим обставинам у справі та положенням процесуального закону. Доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 24 квітня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота