Справа №200/3499/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просила суд стягувати з відповідача на її користь, на її утримання аліменти у розмірі 1200 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3, мати позивача, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем та має з ним спільну дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини допомоги не надає, хоча має мінливий дохід, у звязку з чим просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1200 грн. Позивач навчається та потребує матеріальної допомоги.

В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн., оскільки ще має двох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 23.09.1997 року народилась ОСОБА_1, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-КИ №416794.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.04.2013 року ОСОБА_2 повинен був сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, у розмірі 700 грн.

Але після досягнення неповноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2, де навчається на бюджетній основі на 2 курсі по теперішній час.

ОСОБА_3, мати позивача, позов про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається, не подавала, оскільки відповідач дав усну згоду на продовження сплачування призначених аліментів. Але на сьогоднішній час він сплачує аліменти частково.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає у розмірі 400-500 грн.

Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає донька, син, а також самі донька, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоровя, матеріальне становище і дитини, і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок усіх доказів у їх сукупності, з урахуванням зазначених норм права, відповідно до яких батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, з урахуванням матеріального становища сторін та їх стану здоров'я, а також визнання відповідачем розміру аліментів у сумі 500 грн., наявність на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на її утримання слід стягувати щомісячно 500 грн. на весь період навчання, але не більше ніж до 23 років.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи зазначені норми закону, суд вважає, що аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з дня предявлення позову до суду, тобто з 01.03.2017 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 197, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, на весь період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 01 березня 2017 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова