Справа № 139/742/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Пилипчук В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованокуриловецької селищної ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 4,24 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Хлібороб» смт Муровані Курилівці Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів 29 серпня 2017 року ОСОБА_1 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4).

Представник відповідача - селищний голова Мурованокуриловецької селищної ради у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 26).

Розглянувши справу, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с 7).

Довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Щ-160/0-0.29-234/141-17 від 30 травня 2017 року (а.с. 15) доведено, що до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Хлібороб» смт Муровані Курилівці площею 4,24 умовних кадастрових гектара.

Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 23 липня 2002 року склала заповіт (а.с. 8), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла своїй онуці ОСОБА_1.

Згаданий вище заповіт від імені ОСОБА_2, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48551561 від 26 липня 2017 року (а.с. 27), є чинним, не зміненим і не скасованим.

Свої родинні стосунки зі спадкодавцем позивач довела: свідоцтвами про народження та одруження свої матері (а.с. 9, 10), свідоцтвами про свої народження та одруження (а.с. 11, 12).

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Як слідує з оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 230/2003 (а.с. 29-30) позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі в установлений законом строк відповідної заяви до нотаріуса.

Відомості про інших спадкоємців відсутні, вони до нотаріуса не зверталися за оформленням спадщини.

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини.

З оголошення в газеті «33 канал» (а.с. 13) слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище ОСОБА_2 втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 264 від 26 липня 2017 року (а.с. 16).

Враховуючи вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця ОСОБА_2 за заповітом.

Керуючись ст. 524, 534 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 4,24 умовних кадастрових гектара, що перебувала в колективній власності КСП «Хлібороб» смт Муровані Курилівці Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________