У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у цивільній справі № 755/30229/14-ц про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у цивільній справі № 755/30229/14-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Положеннями ст. 108-114 Цивільного процесуального кодексу України, якими керується суд при вирішенні питання відкриття провадження у справах позовного провадження, встановлені правила територіальної підсудності, які необхідні у цивільному судочинстві для того, щоб розмежувати компетенцію щодо розгляду підвідомчих судам справ між однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх діяльність.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачено можливість оскарження ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі окремо від рішення суду лише з підстав недотримання судом правил, визначених статтями 108-114 глави 1 розділу ІІІ цього Кодексу.

Так, в обґрунтування заявленої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що він не приймав участь у судовому засіданні, не ознайомлювався з матеріалами справи й не подавав заперечення, оскільки не був проінформований судом про час та місце розгляду справи, що стосується його прав та обов'язків. Суд першої інстанції належним чином не встановив, що спір, який виник між сторонами, є спором щодо захисту прав споживачів, а тому дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Таким чином, подана апеляційна скарга не містить у собі будь-яких обґрунтувань щодо порушень позивачем правил територіальної підсудності. Посилання ж апелянта на не з'ясування всіх обставин справи, неповідомлення його судом про день, час та місце судового розгляду не можуть бути підставою для відкриття апеляційного провадження в порядку п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Аналізуючи вищевикладені доводи, суд приходить до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у цивільній справі № 755/30229/14-ц про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 108-114, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про відкриття провадження Дніпровського районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року у цивільній справі № 755/30229/14-ц про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - повернути апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: