справа №619/2873/17
провадження №6/619/74/17
Ухвала

07 вересня 2017 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складі:головуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі подання головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документу,-

установив:

Головний державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорта громадянина України, ОСОБА_4 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №619/2308/16-ц, виданим 15.05.2017 про на користь ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 45238,04грн, виконавчим листом №2/619/88/17 від 15.05.2017 про стягнення на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 6875,00грн, виконавчим листом №2-619/88/17 від 15.05.2017 про стягнення на користь ОСОБА_5 боргу у сумі 1585,80грн, виконавчим листом №619/2308/16-ц від 15.05.2017 про стягнення на користь ОСОБА_5 борг у сумі 858,60грн, посилаючись на те, що на виконанні у Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ знаходиться зведене виконавче провадження 54208554 з виконання вище зазначених виконавчих листів, боржником за якими є ОСОБА_4. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Виконавцем на адресу боржника надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження, разом з вимогою надати декларацію про доходи та майно, однак ОСОБА_4 до відділу не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця. Вжитими виконавцем заходами встановлено, що боржнику належать на праві власності ТЗ МАЗ 504 (1974) синього кольору № двигуна 0946353, днз 07544ХА. На майно боржника було накладено арешт та майно оголошено в розшук, однак ОСОБА_4 рішення не виконує. На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 22.08.2017 повідомлено про те, що ОСОБА_4 неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби України від 17.08.2017, ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН№916596, виданим 12.05.2011. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Згідно ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Державний виконавець Стадніченко Т.О. у судове засідання не зявилася.

Враховуючи імперативну вказівку норми ч.1 ст.377-1 ЦПК України щодо негайного розгляду подання та відсутність державного виконавця, суд вважає можливим розгляд подання без державного виконавця на підставі наданих суду матеріалів.

Розглянувши подання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання з наступних мотивів.

Так, відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно з п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як передбачено п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідні роз'яснення містяться і в п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Разом з тим, за змістом ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником зобов'язань самостійно протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має не виконані зобов'язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів наданого подання не вбачається факт умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішеннями суду, а з матеріалами виконавчого провадження державний виконавець, який звернувся до суду з поданням, не зявивсяТому суд позбавлений можливості перевірити чи державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення вчинені всі можливі виконавчі дії та чи в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Так, з подання не слідує, що державним виконавцем було своєчасно направлено, а боржником - своєчасно отримано, постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Також варто зауважити, що за весь час проведення виконавчого провадження боржник жодного разу не притягався до відповідальності згідно ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, відповідно до п.п.2,3 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона вїзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, подання має обовязково містити, в т.ч. обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Суд зазначає, що державним виконавцем не надано даних щодо повідомлення боржника про направлення до суду даного подання.

Враховуючи викладене, подання задоволенню не підлягає.

Ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарадчій кімнаті. Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею і приєднуються до справи.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 3771 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні головного державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. М. Нечипоренко