Єдиний унікальний номер 741/710/17
Провадження № 2/741/363/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 13 вересня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про тлумачення заповіту та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, яка на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. 25 вересня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їм (позивачам) та ОСОБА_3 Вони (позивачі) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, а ОСОБА_3 спадщину не прийняв та на неї не претендує. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належні їй житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку. Приватний нотаріус ОСОБА_5 відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв'язку з тим, що у заповіті не визначені частки, а сам будинок не був зареєстрований і на нього відсутні правовстановлюючі документи.

До початку розгляду справи по суті позивачі уточнили позовні вимоги, просили суд здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_4 від 25 вересня 2001 року, посвідченого секретарем виконкому Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області, в частині того, що спадкодавець заповіла спадкоємцям все своє майно у рівних частинах, а також визнати за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами, по 1/3 частині за кожним у порядку спадкування за заповітом та по 1/6 частині за кожним у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

У судове засідання позивачі та їх представник ОСОБА_6 не з'явилися, представник позивачів подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі та участі позивачів.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглядає справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконкому Носівської міської ради № 7/2-13/337 від 16 травня 2017 року (а.с. 18).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується матеріалами справи.

З копії спадкової справи № 416 до майна померлого ОСОБА_7 (а.с. 43-45) вбачається, що спадщину після його смерті прийняла дружина - ОСОБА_4, яка 17 серпня 2005 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_7 належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 14) та копією рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 11 серпня 2014 року у справі № 741/980/14-ц (провадження № 2/741/353/14), яке набрало законної сили 22 серпня 2014 року (а.с. 15).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 7 квітня 2011 року (а.с. 64-65).

З копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 51-96) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину прийняли, а ОСОБА_3 подав нотаріусу заяву, в якій зазначив, що йому відомо про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини, в суд за продовженням зазначеного строку не звертався та звертатися наміру не має.

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України.

Частиною 3 ст. 213 ЦК України передбачено, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять. Їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняв, заяви про відмову від прийняття спадщини нотаріусу не подавав, то частка у спадщині, яку він мав право прийняти за заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували після смерті ОСОБА_4 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 (по 1/3 частині за заповітом та по 1/6 частині за законом).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у зв'язку із тим, що у заповіті ОСОБА_4 не вказано в яких частках заповідане майно та відсутністю на житловий будинок правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 159/02-31 від 5 квітня 2017 року (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 19-22).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 1223, 1256, 1268, 1278 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Здійснити тлумачення заповіту ОСОБА_4, посвідченого секретарем виконкому Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області 25 вересня 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за № 134 в частині заповітного розпорядження, наступним чином: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати мені на день моєї смерті, заповідаю ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах».

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1:

- право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року;

- право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2:

- право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року;

- право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 60,2 кв. м., житловою площею 26,6 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв