Справа № 524/6164/17
Провадження № 4-с/524/136/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі Денисенко Н.В.,

за участю: представника скаржника ОСОБА_1, державного виконавця Ніколаєвої Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_2 з вищевказаною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Автозаводського ВДВС міста Кременчук ОСОБА_3 щодо не направлення вчасно їй, як боржнику у виконавчому провадженні акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, не зазначення в ньому кадастрових номерів земельних ділянок, вартості майна, що виставлялося на електронні торги, вартості майна, яке передано стягувачу, просила зобовязати начальника Автозаводського ВДВС міста Кременчук скасувати акт про передачу майна стягувачу.

В обґрунтування скарги зазначила, що державним виконавцем порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», в акті не зазначено його істотні умови.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Державний виконавець Автозаводського ВДВС ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги про визнання неправомірними її дій. Надала письмові заперечення. Пояснила, що державним виконавцем вжито всіх передбачених законом заходів для виконання судового рішення, акт про передачу майна направлено на наступний день поштою боржнику, при його складанні дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд скарги без його участі. Просив відмовити у задоволенні скарги, надав письмове заперечення. Зазначив, що дії державного виконавця відповідали вимогам ст. 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення представника скаржника (боржника), державного виконавця, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Судом установлено та із досліджених матеріалів виконавчого провадження убачається, що в Автозаводському відділі державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 27755681 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у загальній сумі 1 027 177,00 грн.

Сторони виконавчого провадження ознайомлені з висновком про оцінку майна боржника, яке передано на реалізацію ДП «Сетам». Вартість майна не оспорювалась.

Перші (10.05.2017), другі (31.05.2017) та треті (21.06.2017) електронні торги з продажу майна скаржника (боржника), а саме земельних ділянок, площею 0,0373 га, 0,10 га, та незавершеного будівництва (житлового будинку) розміром 11,20 м * 11,00 м по вул. Ботанічній, 12-14 в м. Кременчук не відбулися у звязку з відсутністю допущених учасників торгів.

Згідно з протоколом проведення третіх електронних торгів № 265013 електронних торгів його вартість складала 169 610,00 грн. Майно не було реалізовано.

29.06.2017 державним виконавцем направлено відповідне повідомлення стягувачу, який звернувся протягом 10 днів до ВДВС із заявою про залишення майна, яке не було реалізовано на прилюдних торгах (всіх без виключення позицій) за собою, в рахунок погашення частини заборгованості.

11.07.2017 державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, яку направлено боржнику. 17.07.2017 складено акт про передачу майна стягувачу.

У постанові від 11.07.2017, акті від 17.07.2017 зазначено, зокрема, майно, яке передається, його адреса, площа, цільове призначення, та вартість переданого майна за ціною третіх електронних торгів.

Інформація щодо результатів торгів з продажу вищевказаного майна оприлюднена у вільному доступі на офіційному веб-сайті ДП «СЕТАМ».

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Частинами 1, 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Згідно зі ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону. У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на треті електронні торги за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

У разі не реалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Так, прилюдні торги з продажу вищевказаного майна боржника не відбулися тричі і стягувач виявив бажання залишити вищезазначену нерухомість собі, державний виконавець склав відповідні постанову та акт. Як повідомив стягувач, право власності на це майно зареєстровано за ним.

Дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», постанова та акт містили дані щодо переданого майна, його ціни.

Суд не приймає доводи скаржника про порушення державним виконавцем норм ЦК України, оскільки, після того як торги не відбулися, документи державного виконавця про передачу нерухомості стягувачу в рахунок боргу не є договором купівлі-продажу (як на торгах), а є документами, які спрямовані на примусове виконання рішення суду і фіксують виконавчі дії.

Оскільки майно вже передано стягувачу, боржнику для захисту своїх прав слід подавати позов в порядку, передбаченому ст. 393 ЦК України (визнання незаконним правового акта, що порушує право власності).

Боржнику не слід подавати скаргу на дії, рішення, бездіяльність державного виконавця з приводу складання акта та винесення постанови, тому, що має місце спір про право, і в цьому випадку таке провадження не застосовується для захисту порушених прав боржника, оскільки не відновить його права.

Прийняття державним виконавцем постанови та складання акта можуть вважатися юридичними фактами, що є законними підставами виникнення цивільних прав та обовязків (п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Зазначений правовий висновок відповідає викладеному у постановах Верховного Суду України від 16.11.2016 у справі № 6-1655цс16, від 14.06.2017 у справі № 6-1804цс16.

Ураховуючи матеріали справи та зміст акту про передачу майна боржника стягувачу, направлення державним виконавцем цього акта боржнику, що підтверджується витягом з електронної бази вихідної кореспонденції ВДВС, оприлюднення ДП «СЕТАМ» інформації про торги з продажу описаного майна боржника, суд вважає, що дії державного виконавця з примусового виконання рішень суду відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст. 61, 62 та не призвели до порушення законних прав та інтересів скаржника (боржника), а у разі незгоди з таким рішенням боржник не позбавлений права звернутися до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене, а також на те, що неправомірність дій державного виконавця та порушення ним прав боржника не знайшли свого підтвердження, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині. З огляду на вказане, похідна вимога про зобовязання начальника ВДВС вчинити дії щодо скасування акта про передачу майна стягувача також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 208-210, 293, 385-387 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня її проголошення, а особам які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка