Справа № 357/7749/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Квартирно-експлуатаційний відділ про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що рішенням засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 30.06.2017 року, яке оформлено протоколом за №4 його було знято з квартирного обліку у зв`язку з тим, що був звільнений з лав Збройних сил України в запас у зв`язку з скороченням штатів, що порушує п.2.4 наказу МО України від 30.11.2011 року. Цим же рішенням було скасовано рішення житлової комісії відповідача про погодження рішення начальника КЕВ м.Біла Церква від 28.02.2017 року за №216 по розподілу житлової площі для постійного його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач з даним рішення не погоджується, тому просив суд визнати рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 міста Біла Церква, яке оформлено протоколом №4 від 30.06.2017 року про зняття його з квартирного обліку та скасування рішення житлової комісії відповідача про погодження рішення начальника КЕВ м.Біла Церква від 28.02.2017 року за №216 по розподілу житлової площі для постійного його проживання за адлресою: АДРЕСА_1 недійсним. Зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у ВЧ НОМЕР_1 м.Біла Церква з 03.03.1995 року.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач направив до суду письмові заперечення на позов, з яких вбачається, що з вимогами позивача він не погоджується, вважає рішення правомірним, тому у задоволенні позову просить відмовити.

Представник 3-ї особи - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмові пояснення.

Оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 , підполковник запасу, має вислугу більше 20 років, на квартирному обліку перебуває з 03.03.1995 року в складі дві особи в загальній черзі. В позачерговій черзі з 31.12.2004 року. Згідно наказом МО України від 20.12.2004 року за №1155 позивач був звільнений з військової служби у запас за п.67 підпунктом «в» (у зв`язку із скороченням штатів) із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок МО України. Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 31.12.2004 року позивача було виключено зі списків особового складу частини і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області. Крім того, згідно протоколу засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 №4 від 01.03.2017 року було вирішено надати позивачу однокімнатну квартиру з зняттям з квартирного обліку. Рішенням засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 30.06.2017 року, протокол №4 позивача вирішено зняти з квартирного обліку у зв`язку з тим, що був звільнений з лав Збройних сил України в запас за скороченням штатів. Крім того вирішено, скасувати рішення житлової комісії ВЧ НОМЕР_1 від 01.03.2017 року, протокол №4 про погодження рішення начальника КЕВ м. Біла Церква від 28.02.2017 року №216 по розподілу житлової площі для постійного проживання підполковнику запасу ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , однокімнатна, житловою площею 17,30 кв.м., склад сім`ї одна особа.

Відповідно до довідки №485 від 04.07.2017 року про місце проживання та склад сім`ї, ОСОБА_1 зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_2 .

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства /п.1.5 Інструкції/.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, позивач, вислуга на військовій службі якого більше 20 років, який житла не має, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.

Підставою для зняття позивача з квартирного обліку житлова комісія військової частини зазначила п.2.4 вказаної вище Інструкції, затвердженої наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами, якою передбачено, що на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини, крім випадків, передбачених у пункті 2.14 цього розділу.

За ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші

нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

А тому з врахуванням наведених вище правових норм суд вважає, що позивач мав право після звільнення зі служби перебувати на квартирному обліку у військовій частині за місцем проживання / реєстрації/

Згідно з п. 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03 серпня 2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку.

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових

умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави

для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової

компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Отже, з врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки він зареєстрований у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, на час звільнення позивача зі служби були відсутні.

А тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати в/ч НОМЕР_1 / поновити його на квартирному обліку у цій військовій частині.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.

Керуючись ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст.ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст.40 ЖК України, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст.10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, яке оформлено протоколом № 4 від 30.06.2017 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 міста Біла Церква Київської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. М. Кошель