Справа № 428/6081/17
Провадження №2/428/1868/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі головуючого судді - Журавель Т.С., при секретарі - Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Сєвєродонецький МВ УДМС України в Луганській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Сєвєродонецький МВ УДМС України в Луганській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачі є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_3. Крім власників квартири у ній зареєстровані ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та рідні брати позивача ОСОБА_1 - відповідачі. Фактично ОСОБА_3 з 2005 року та ОСОБА_4 з 1999 року за вказаною адресою не мешкають та у квартирі немає їх особистих речей. У зв'язку з тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3, позивачі змушені додатково нести витрати по оплаті комунальних послуг, що і стало підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Сторони, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явилися. Від позивачів, їх представника та відповідачів надійшли письмові заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачі позовні вимоги визнали. Причини неявки представника третьої особи суду невідомі.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно ст. 41 Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло видане 10.02.1999 року Сєвєродонецьким ДВП об'єднання «АЗОТ» згідно з розпорядженням (наказом) від 08.10.1999 року № 104.

Згідно копії акту обстеження житлових умов № 969 від 09.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 фактично мешкають ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, крім зазначених осіб за вказаною адресою ніхто не мешкає з 2005 року.

Крім того, зі змісту копії довідки про склад сім'ї № 4756 від 09.06.2017 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровано п'ять осіб: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин понад передбачені законодавством строки, втратили інтерес до житла, а тому позовні вимоги позивачів щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Сєвєродонецький МВ УДМС України в Луганській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель