Дата документу 11.09.2017
Справа № 501/2516/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Максимович Г.В.,

при секретарі Троян Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського

міського суду Одеської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому мотивуючи тим, що за кредитним договором №ML-505/074/2008 від 29 липня 2008 року, ОСОБА_1 отримав від ПАТ «ОТП Банк» кредит в розмірі 50 750,0 доларів США, який зобовязався повертати щомісячними частками згідно графіку. В забезпечення зобовязань за кредитним договором, між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 29 липня 2008 року укладено договір поруки №SR-505/074/2008. Згідно договору факторингу №б/н від 07.11.2014 року ПАТ «ОТП Банк» передало позивачу право вимоги за кредитним договором та договором поруки. Своїх зобовязань позичальник належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість по «тілу» кредиту 672 976,71 грн., по відсоткам 57 062,91 грн., на загальну суму 877 965,62 грн., просить суд:

-стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як солідарних боржників, суму заборгованості за кредитним договором №ML-505/074/2008 від 29 липня 2008 року у розмірі 877965,62 грн.

-покласти на відповідачів судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином (а.с.124), надав до суду письмову заяву (а.с.68), в якій просить розглянути справу за його відсутності, а позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 на судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.123) про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.122) в судове засідання не прибула, її представник ОСОБА_3 надав письмові заперечення на позов та посилаючись на припинення договору поруки у задоволені позову до ОСОБА_2 просив відмовити, а справу розглянути без його участі (а.с.132-135).

Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з умовами договору факторингу від 07.11.2014р. ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079,1082,1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором та договором поруки (а.с.27-50).

29 липня 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ML-505/074/2008, за яким останній отримав у кредит 50 750,0 доларів США, зобовязавшись повернути кредит та відсотки за користування ним щомісячними частками згідно графіку, що є додатком до договору, з кінцевим терміном повернення до 29.07.2023 року(а.с.8-15,16-23). Своїх зобовязань належним чином не виконував. За наданими позивачем та не оспореними відповідачем розрахунками, останні чергові платежі були сплачені ОСОБА_1 30.04.2014 року, а станом на 03.08.2015 року загальна сума заборгованості по кредиту (672 976,71 грн.) та по відсоткам за користування ним (57 062,91 грн.) склала 877 965,62 грн. (а.с.6 - 7).

29 липня 2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №SR-505/074/2008 (а.с.25-26).

ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У відповідності до п.1.9 кредитного договору №ML-505/074/2008, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань за цим договором. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

Позивач скористався своїм правом вимоги дострокового виконання боргових зобовязань, відправивши 05.05.2015 року на адресу позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 досудові вимоги, що підтверджується наданими позивачем копіями досудових вимог за вих. №№200414043, 200414044 та посвідченими поштовим відділенням описом вкладення в цінний лист (а.с.112,113,114,115).

Отже, згідно п. 1.9 кредитного договору від 29.07.2008 року змінений строк виконання основного зобовязання настав 05.05.2015 року, що відповідає правовій позиції Верховного Суду Україні, згідно якої предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків є зміною строку виконання основного зобовязання (Постанови від 27.01.2016 року у справі №6-990цс15, від 07.09.2016 у справі №6-691цс16).

Згідно п.4 Договору поруки №SR-505/074/2008 від 29.07.2008 року договір діє до повного виконання Боргових зобовязань за кредитним Договором.

Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобовязань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК, тому в такому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не пред'явить вимоги до поручителя. При цьому, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки припиненою на підставі ст. 559 ЦК України, не є необхідним, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій в постановах від 03.02.2016 року у справі №6-1599цс15, від 07.09.2016 у справі №6-691цс16, від 27.01.2016 року у справі №6-990цс15.

В постанові від 17.09.2014 року, у справі № 6-53цс14, Верховний Суд України висловив наступну правову позицію: «З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя».

Таку позицію Верховний Суд України підтвердив в постанові від 24.02.2016 року, справа №6-2239 цс15, та постанові від 14.09.23016 року, справа №6-223цс16.

Отже 6-місячний строк від зміненого строку виконання основного зобовязання скінчився 06 листопада 2015 року, тоді як з позовом до ОСОБА_2 позивач звернувся 28 жовтня 2016 року після закінчення строку договору поруки від 29.07.2008 року. З цих підстав позов до ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Вимоги до ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені дослідженими судом доказами, а відтак підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 10, 38, 60, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-505/074/2008 від 29 липня 2008р. у розмірі 877 965,62 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у розмірі 3 654,0 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: