У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 183/4248/17

№ 2-о/183/231/17

04 вересня 2017 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д.О. розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи Міністерство Соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області подано заяву в порядку окремого провадження, в якій заявник просить суд встановити юридичний факт загибелі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні обов`язку військової служби 31 липня 2015 року поблизу м.Шахтарськ Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

Перевіривши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Згідно ч. 1 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про основи національної безпеки України» об'єктами національної безпеки, між іншим, є держава, конституційний лад, суверенітет, територіальна цілісність і недоторканість.

Суб'єктами забезпечення національної безпеки, в тому числі, є громадяни України, об'єднання громадян (ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України»).

Частиною 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України, та в інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі документів, які визначені п. 11 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200, та п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413.

Крім того, у п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій визначено, що у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.

Таким чином, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях,

Водночас, з доданих до матеріалів справи додатків вбачається, що факт загибелі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні обов`язку військової служби 31 липня 2014 року поблизу м.Шахтарськ Донецької області при виконанні обов`язку військової служби 31 липня 2015 року поблизу м.Шахтарськ Донецької області підтверджується у встановленому законом порядку лікарським свідоцтвом про смерть № 782/Л від 15 жовтня 2014 року, свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 589250, протоколом військово-лікарської комісії актом спеціального розслідування від 11 листопада 2014 року, довідкою Новомосковсько-Магдалинівського ОМВК Дніпропетровської області вих.№ 7/113 від 17 листопада 2014 року про що заявник отримала посвідчення про право на пільги, встановлені законодавством для сімей загиблих ветеранів війни серія С № 222658. Отже, додатково в порядку цивільного судочинства встановлення такого факту не передбачено вимогами ст. ст. 234, 256-259 ЦПК України.

Таким чином, з поданої заяви, враховуючи наявність доказів на підтвердження загибелі особи під час виконання обов`язків військової служби заявник фактично звертається до суду не з метою встановлення факту загибелі її сина як військовослужбовця під час виконання бойової операції під час захисту батьківщини, що фактично підтверджується наданими суду документами, а просить суд встановити факт від агресії якої держави настала така смерть, а саме - що така смерть наслала в результаті агресії Російської Федерації.

При цьому, в обґрунтування заяви вказується, що заявник звернулася до суду із цією заявою з метою визначення статусу сина як жертви міжнародного збройного конфлікту, що обумовлює виникнення прав та обов'язків, передбачених Конвенцією та іншими нормами міжнародного права.

Водночас, відповідно до вимог п. 9 ст. 85 Конституції України до компетенції Верховної Ради України відноситься оголошення за поданням Президента України стану війни і укладення миру, схвалення рішення Президента України про використання Збройних Сил України та інших військових формувань у разі збройної агресії проти України. Зазначені повноваження Верховної Ради України не стосуються правовідносин, що регулюються цивільним судочинством.

На підставі наведеного суд вважає, що встановлення факту проти агресії якої держави відбувається використання Збройних Сил України та інших військових формувань у разі збройної агресії проти України в порядку цивільного судочинства не допускається, оскільки Конституцією України встановлено інший порядок встановлення такого факту.

Враховуючи наведене суд вважає, що заява ОСОБА_1 заінтересовані особи Міністерство Соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження в цивільній справі.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд

ухвалив:

у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи Міністерство Соціальної політики України, Російська Федерація про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов