АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Гаращенко Д.Р.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про вселення, усунення перешкод користування квартирою, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року позивачі звернулися із зазначеним позовом, уточнивши який зазначили, що у встановленому порядку були вселені в квартиру АДРЕСА_1, проте відповідачі створюють перешкоди у користуванні цією квартирою (змінили вхідні двері та замки).

Враховуючи вищевказане, позивачі просили вселити їх в квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок користування квартирою, зобов'язати відповідачів не винити перешкод у користуванні квартирою.(т.1 а.с.204-209, 233 т.2 а.с.233)

Відповідачі проти позову заперечували.(т.2 а.с.15-18, 248-249)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року позов задоволено частково, вселено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартиру АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено. (т.3 а.с.19-26)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилалась на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення районного суду скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин і доказів якими обґрунтовані заперечення проти заявленого позову і дійшов помилкового висновку про часткове його задоволення. (т.3 а.с.32-34)

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 підтримали скаргу і просили її задовольнити. ОСОБА_2, який діяв від свого імені та як представник позивачки ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги і просив її відхилити.

Інші особи в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (т.3 а.с.44-46, 62)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 05 листопада 1987 року ОСОБА_7 був виданий ордер № 6357 серії Б на право зайняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 для проживання її сім'ї у складі чотирьох осіб: вона - ОСОБА_7, чоловік - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2, донька - ОСОБА_4 (т.2 а.с.180)

За наданими до суду довідками, реєстраційними картками, за вищевказаною адресою зареєстровані і проживають: ОСОБА_1 з 31 березня 1988 року, її донька ОСОБА_4 з 01 квітня 1993 року, її син ОСОБА_2 з 12 серпня 1993 року, донька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 з 20 вересня 2001 року та онука ОСОБА_7 - ОСОБА_8 з 05 квітня 2012 року. Квартира не приватизована. (т.2 а.с.181-185а, 214-216, 223-225, 230-231)

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 липня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 вселено до вищевказаної квартири. Про виконання цього рішення виконавчою службою був складений Акт від 24 вересня 2003 року. (т.2 а.с.200-203)

Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2015 року про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратившими право користування вищевказаною квартирою скасовано ухвалою цього ж суду від 02 червня 2016 року. (т.2 а.с.187-199)

Факт наявності між сторонами конфліктних відносин, створення відповідачами перешкод для проживання позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 у вищевказаній квартирі підтверджується наданими до суду доказами, яким судом першої інстанції дана належна оцінка. (т.2 а.с.204-222, 227, 232 т.3 а.с.2-7, 9-16)

Набравшого законної сили рішення суду про визнання позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням на час ухвалення оскаржуваного рішення районного суду та на час розгляду справи апеляційним судом, не надано і судом таких не встановлено. При цьому, за наявними у справі доказами позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою залишено без розгляду ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 20 лютого 2017 року і вказану ухвалу сторони не оскаржували. (т.2 а.с.137-139)

Посилання представника апелянта на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 28 липня 2011 року, яким розірваний шлюб між ОСОБА_3.(батько позивача ОСОБА_2 та дід позивачки ОСОБА_3.) та ОСОБА_1, як підставу відмови в задоволенні позовних вимог про вселення колегія суддів визнала неспроможними та відхилила. (т.3 а.с.74)

Відповідно до частини 1 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина 2 ст. 65 ЖК України).

Встановивши, що ОСОБА_2 був зазначений в ордері на отримання житла і зареєстрований за вказаною адресою, а ОСОБА_3, була вселена як член сім'ї наймача і також зареєстрована за вищевказаною адресою, тобто позивачі набули рівних із відповідачами прав користування спірною квартирою, а останніми створюються перешкоди у користуванні квартирою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вселення позивачів до спірної квартири.

Подана ОСОБА_1 апеляційна скарга не містить доводів незаконності рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачі рішення районного суду не оскаржували.

Тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевірила законність рішення районного суду в частині доводів скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Інші доводи скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

Д.Р.Гаращенко

Справа № 22-ц/796/8577/2017

Унікальний номер 759/4245/15-ц

Головуючий у першій інстанції - ВойтенкоЮ.В.

Доповідач Левенець Б.Б.