04.09.2017 Справа № 363/3475/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі - Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з кінця 2011 року вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_3. Спільне життя у сторін не склалось у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, втратою взаємопорозуміння, почуття любові один до одного.

Зазначила, що на момент подачі позову до суду між сторонами існує спір, щодо місця проживання їхньої доньки, а тому звернулася до суду та просить суду визначити місце проживання ОСОБА_3 з нею, оскільки дитина постійно потребує материнського догляду,опіки. Стверджує, що може самостійно забезпечити дитину усім необхідним та створити для дитини належні умови проживання.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Позивач вважає, що є всі підстави для визначення місця проживання доньки з нею. Представник позивача підтримала пояснення позивач, та також зазначила, що позивачка займається духовним розвитком дитини, матеріально донька знаходяться на забезпеченні позивача, тому є всі підстави визначити місце проживання доньки саме з матір'ю, враховуючи також їх вік. В подальшому позивач та її представник надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги про визначення місця проживання ОСОБА_3 разом із матір'ю визнали та просили їх задовольнити.

В подальшому, відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, при прийняті рішення судом, просили врахувати висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.01.2017 року.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши письмові докази, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст.10 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3, батьками якої записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 15).

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не досягли згоди щодо того, з ким із них буде проживати дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначено з тим з батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоров'ю та розвитку дитини. У разі виникнення спору щодо участі у вихованні дитини, проводиться бесіда з батьками, до уваги також береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини від 18.01.2017 року № 469/41/3/103, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір'ю ОСОБА_1 (т.1 а.с. 64-65).

В судовому засіданні відповідач визнав позовні вимоги, щодо проживання їхньої доньки ОСОБА_3 разом із матір'ю ОСОБА_1 (т.1 а.с. 86).

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, зокрема визначено, державою забезпечується те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім того державою забезпечується визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини; статтею 27 визначено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Таким чином, дослідивши надані до суду докази, вислухавши пояснення сторін та їх представників,а також враховуючи позицію відповідача, щодо визнання позовних вимог щодо проживання їхньої доньки разом із матір'ю, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визначення місця проживання їх малолітньої доньки разом з нею є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст.21, 104-112,160,161 СК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя - І.Ю. Котлярова