Єдиний унікальний номер: 223/484/17
Провадження номер: 2-о/223/152/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участю заявниці ОСОБА_1, представника заявниці ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вугледар, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, де заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в місті Вугледарі Донецької області про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком.

Вимоги заяви мотивовані тим, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06 листопада 1978 року перебували у зареєстрованому шлюбі, та з того часу постійно проживала з ним однією сімєю, вели спільний побут, до дня смерті ОСОБА_3 21 жовтня 2014 року. Спочатку подружжя мешкало в орендованих квартирах, а з січня 1997 року за адресою: АДРЕСА_1. Заявниці рішенням УПФУ в м. Вугледарі було відмовлено в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, у звязку з неможливістю підтвердити факт спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 Заявниця є непрацездатною та отримує пенсію, розмір якої становить 1367,00 гривень, що є значно меншим ніж пенсія померлого чоловіка, яка становила 4600,00 гривень, тому заявниця перебувала на утриманні чоловіка і його матеріальна допомога була для заявниці основним джерелом засобів для існування. Тому, заявниця просить суд встановити факт її сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Пізніше заявницею надано суду доповнення до заяви про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком, яким вона просила суд встановити факт постійного сумісного проживання з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали уточнені вимоги заяви, посилаючись на обставини викладені в заяві, та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи УПФ України у місті Вугледарі в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи управління було повідомлене належним чином, надали суду заяву, якою просили справу розглянути без участі представника управління.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що є другом родини заявниці вже близько 30 років. Зазначила, що всі ці 30 років ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживали разом як чоловік та жінка за адресою: АДРЕСА_4. Зауважила, що сімя гарна, все в родині було спільним.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що знайомий з подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2000 року, останні проживали разом як чоловік та жінка. У свідка відсутні будь-які сумніви, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом та вели спільне господарство.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці та свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 265615 від 06 листопада 1978 року (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-HO № 791551 від 22 жовтня 2014 року, лікарського свідоцтва про смерть №106 від 22 жовтня 2014 року, чоловік заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 21 жовтня 2014 року (а.с. 9, 10).

Заявниці було відмовлено Управлінням пенсійного фонду України в місті Вугледарі в переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника рішенням №664 від 04.07.2017 року, у звязку з тим, що заявниця прописана з чоловіком за різними адресами і не підтверджено факт спільного проживання і отримання заявницею від померлого допомоги, яка була основним засобом для існування (а.с. 21).

Відповідно до акту від 05.07.2017 року та копії паспорту заявниці серії ВЕ №148880 ОСОБА_1 проживала та вела спільний побут разом з чоловіком ОСОБА_3 з 01.12.1997 року і по день смерті останнього, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5-6, 11).

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії ААЖ № 404275 заявниця є пенсіонером та отримує пенсію за віком. У період роботи з 01.07.2013 року по 31.07.2014 року малярем на ДП «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» остання отримала дохід загальною сумою 33086,30 гривень, а загальна сума заробітної плати ОСОБА_3 у період роботи з 01.07.2013 року по 12.09.2014 року заступником механіка на вищезазначеному підприємстві складає 205648,03 гривень, що підтверджується довідками про доходи № 553 від 24.07.2017 року та №552 від 24.07.2017 року (а.с. 12, 13, 22).

Суд дійшов до висновку, що заявниця постійно спільно проживала з чоловіком ОСОБА_3 за однією адресою, а дохід останнього, був для ОСОБА_1 постійним і основним джерелом засобів існування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоровя, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (ОСОБА_6), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання факту її постійного спільного проживання з чоловіком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 158, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в місті Вугледар Донецької області про встановлення факту сумісного проживання з чоловіком задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційної інстанції через Вугледарський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області ОСОБА_7