РІШЕННЯ

іменем України

"31" серпня 2017 р. 145/745/17

2/145/526/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Дзвониської сільської ради, Тиврівської РДА про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що рішенням загальних зборів колгоспників КСП «Зоря Поділля» с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області (протокол від 22 грудня 1993 року ) він був прийнятий в члени даного КСП, а з 14.05.1996 року виключений з його членів, що стверджується записами в його трудовій книжці.

Під час його членства в даному КСП, а саме 06 лютого 1996 року підприємство одержало державний акт на право колективної власності на землю серії II - ВН № 000118, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 118.

Він, будучи членом КСП «Зоря Поділля» с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області на момент видачі йому державного акта на право колективної власності на землю від 06 лютого 1996 року, помилково не був включений до списку громадян - членів даного КСП, доданого до вищевказаного державного акта на право колективної власності на

землю, та, відповідно, не отримав земельної частки (паю) при розпаюванні земель, які перебували в колективній власності даного КСП.

Проте, зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року №7 вбачається, що саме по собі невнесення до списку, не позбавляє права особи на земельну частку, за умови її членства в КСП на момент отримання державного акта.

З метою виділення належної йому земельної частки (паю) він звертався як до Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, так і до Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області, які відмовили йому у вирішенні даного питання, посилаючись як на відсутність у нього сертифіката на право на земельну частку (пай), так і на відсутність у них повноважень щодо включення в додаткові списки пайовиків.

Розмір земельної частки (паю) на території Дзвониської сільської ради становить 4,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості), її вартість становить 127 440, 50 грн.

Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 4,84 в умовних кадастрових гектарах на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві, пояснив, що під час отримання КСП "Зоря Поділля" с. Дзвониха Державного акту на право колективної власності на землю позивач був його членом.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, пояснив, що ОСОБА_3 помилково пропущений в списках КСП, в сільській раді є вільні нерозпайовані землі, однак вони в сільській раді лише погоджують надання земель, а землі надає РДА.

Відповідач представник Тиврівської РДА в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідка вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_3 рішенням загальних зборів колгоспників КСП «Зоря Поділля» с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області був прийнятий в члени даного КСП, а з 14.05.1996 року виключений з його членів, що стверджується записами № 14, № 15 в його трудовій книжці (а.с. 5).

Під час його членства в даному КСП, а саме 06 лютого 1996 року підприємство одержало державний акт на право колективної власності на землю серії II - ВН № 000118, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 118 (а.с. 7).

Відповідно до статей 20, 21, 24 Закону України "Про власність" (чинного на час видачі державного акта на право колективної власності на землю) суб'єктами права колективної власності на землю були колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. У майні, що належить кооперативу (колгоспу), визначалися частки членів цього кооперативу (колгоспу).

Згідно з п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Позивач, будучи членом КСП «Зоря Поділля» с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області на момент видачі державного акта на право колективної власності на землю від 06 лютого 1996 року, помилково не був включений до списку громадян - членів даного КСП, доданого до вищевказаного державного акта на право колективної власності на

землю, та, відповідно, не отримав земельної частки (паю) при розпаюванні земель, які перебували в колективній власності даного КСП.

Проте, зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року №7 вбачається, що саме по собі невнесення до списку, не позбавляє права особи на земельну частку, за умови її членства в КСП на момент отримання державного акта.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай).

Згідно з п. п. 3, 4, 7 вищевказаного Указу Президента України, вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначалася виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай). Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Розмір земельної частки (паю) на території Дзвониської сільської ради становить 4,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі (на місцевості), її вартість становить 127 440, 50 грн., що стверджується витягом відділу Дежгеокадастру України у Тиврівському районі Вінницької області (а.с. 6).

Згідно пункту З Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Крім того, згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ при неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7 Указу має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Свідок ОСОБА_4 дав показання про те, що він працював головою колгоспу "Росія" в с. Дзвониха з 1986 року, а потім його реорганізували з КСП на СВК. Він звільнився в 1997 році. При КСП організували цех по обробці каменю і ОСОБА_3 працював майстром в даному підприємстві з 1993 по 1996 рік. Цех був розташований в смт. Тиврів на землях колгоспу "Росія". Вони прийняли позивача в члени колгоспу. Звільнився він з колгоспу в 1996 році так як цех закрили. Державний акт на право колективної власності на землю отримано КСП "Зоря Поділля" 06.02.1996 року. Біля 10 людей, які мали право на земельний пай були пропущені в списках (додатку № 1) до Державного акту. Ті з них, які були місцевими жителями звернулись зразу і вони їх включили в додаткові списки. ОСОБА_3 не місцевий і зразу не звернувся з даного приводу, тому його не включили в додаткові списки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта на право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Аналогічна позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-12823св14 від 27 серпня 2014 року.

Оскільки ОСОБА_3 на час розпаювання був членом КСП суд вважає, що він має право на дану земельну частку (пай).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1223 ЦК України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паюванню земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам організаціям"

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) розміром 4,84 в умовних кадастрових гектарах на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.