Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2017 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт на користь ОСОБА_1, яким заповіла йому все своє майно, яке буде їй належати на день смерті. Позивач в установлений законом строк звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено в зв'язку з відсутністю у нотаріуса правових підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи (оригінали) на спадкове майно відсутні. Тому позивач був змушений звернутися до суду та просив суд визнати за ним право власності на домоволодіння.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, але на адресу суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити, справу слухати без його участі.

Представник відповідача Білозірської сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслав заяву в якій проти задоволення позову не заперечували та просили справу слухати без їх участі.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до заповіту від 31.10.2003 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.02.2017 року встановлено факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Білозірської сільської ради Черкаського району за № 3609 від 16.08.2013 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до листа нотаріуса Черкаського районного державної нотаріальної контори, свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння після смерті ОСОБА_3 не видано в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Відповідно до висновку Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури № 19 від 23.05.2017 р. будинок за адресою АДРЕСА_1 відповідає вимогам даного класу споруд.

Відповідно до висновку про вартість майна про ринкову вартість житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, від 23.05.2017 року загальна ринкова вартість становить 63 2000 грн.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України: спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України: до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, приходить до висновку що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом після померлої ОСОБА_3, інших спадкоємців немає, спору щодо спадкового майна немає, але в позасудовому порядку позивач не може оформити на себе спадщину, та тому має право на судовий захист.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради Черкаського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання у десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя: О. А. Смоляр