Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Альянс» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Альянс»(далі - ПрАТ «Європейський Страховий Альянс») звернулося до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи тим, що ним у відповідності до умов договору страхування транспортного засобу від 06 жовтня 2010 року була відшкодована шкода, завдана страхувальнику - представництву «Альпен Фарма АГ» - внаслідок пошкодження автомобіля «Форд Фієста», номерний знак НОМЕР_1, під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_7 Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 52 тис. грн. сплачено на користь потерпілого за платіжними дорученнями №53 від 23 лютого 2011 року, № 108 від 22 лютого 2011 року.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_7 на момент ДТП була застрахована в страховій компанії «Уніка», якою ПрАТ «Європейський СтраховийАльянс» повернуто у порядку суброгації 25 500 грн з 52 тис. грн виплаченого страхового відшкодування, позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача різницю цих сум у розмірі 26 500 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року скасовано. Ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ПрАТ «Європейський Страховий Альянс задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» суму страхового відшкодування в розмірі 26 500 грн та судовий збір в розмірі 556 грн 50 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 06 жовтня 2010 року між ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» та представництвом «Альпен Фарма АГ» укладено договір № 3-004266 страхування транспортного засобу «Форд Фієста», номерний знак НОМЕР_1. Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом.

10 листопада 2010 року сталася ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу та автомобіля під керуванням відповідача ОСОБА_7

Постановою Дніпровського районного суду м. Києві від 02 грудня 2012 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Відповідно до страхового акта від 18 лютого 2011 року, рахунку-фактури № АКК-001853 від 19 листопада 2010 року, висновку спеціаліста № 643/10 від 22 листопада 2010 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Форд Фієста», номерний знак НОМЕР_1, становить 52 тис. грн.

Відповідно до умов договору страхування від 06 жовтня 2010 року Київською дирекцією ПрАТ «Європейський Страховий Альянс» відшкодовано представництву «Альпен Фарма АГ» збитки у розмірі 52 тис. грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 53 від 23 лютого 2011 року, № 108 від 22 лютого 2011 року.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля у розмірі 52 тис. грн підтверджується як висновком спеціаліста № 643/10 від 22 листопада 2010 року (т. 1, а. с. 27-32), так і висновком експерта від 17 липня 2014 року (т. 2, а. с. 45-51), та не спростовується висновком експерта від 24 лютого 2015 року (т. 2, а. с. 90-97), оскільки висновки експертизи від 24 лютого 2015 року мають характер припущень.

Рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Повно та всебічно дослідивши обставини справи на підставі оцінки кожного здобутого доказу окремо та усіх доказів у їх сукупності з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 185, 187, 189, 212 ЦПК України, вмотивувавши прийняття одних доказів та відхилення інших, апеляційний суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог ПрАТ «Європейський Страховий Альянс».

Доводи касаційної скарги ОСОБА_7 щодо незгоди із розміром стягнутої з неї суми у порядку суброгації як з винного водія зводяться до переоцінки доказів, а за вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Не впливають на правильність вирішення справи судом й доводи касаційної скарги ОСОБА_7 про те, що з неї неправомірно стягнуто суму страхового відшкодування у порядку суброгації із урахуванням фізичного зносу замінених деталей, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, якихособа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, атакож витрати, які особа зробилаабо мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія фактичної вартості ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Таким чином, стягуючи різницю між фактичним розміром завданої внаслідок ДТП шкоди і страховим відшкодуванням із винної особи у порядку суброгації (у тому числі й вартість ремонту з урахуванням зношених деталей), апеляційний суд правильно застосував норми матеріального права, підстави для скасування ухваленого ним рішення відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик