Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/1229/17

Провадження №2/370/648/17

"22" серпня 2017 р. Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді Мазки Н.Б.,

із секретарем Черковською Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Борівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з позовом до Борівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельні ділянки: - площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку; - площею 0,193 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані в АДРЕСА_1.

Спадкоємцем за заповітом є він, позивач, прийнявший спадщину та на частину спадкового майна отримав відповідні свідоцтва. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки не має можливості, у зв'язку з тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно відсутній (державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, але не отриманий спадкодавцем за життя); за результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРП щодо зареєстрованих прав власності на вищезазначене майно відсутня.

Позивач просить: визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану в АДРЕСА_1, та право власності на земельну ділянку площею 0,193 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач Борівська сільська рада Макарівського району Київської області, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи у судове засідання свого представника не направила, заяв, клопотань до суду не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи №349 за 2006 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, видане 22.08.2001 року Борівською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №17(а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право на земельні ділянки:- площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку;- площею 0,193 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства,розташовані в АДРЕСА_1.

Зазначені земельні ділянки надані померлій ОСОБА_3 на підставі рішення 14 сесії Борівської сільської ради від 28.05.2001 року №35, що вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_3 (а.с.12).

Між сторонами склались правовідносини, що регулюються вимогами ст.524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст.524 ЦК Української РСР 1963 року, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК Української РСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно заповіту, посвідченого ОСОБА_5, секретарем виконкому Борівської сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області від 15.02.1999 року, зареєстрованого в реєстрі за №12, померла ОСОБА_3 все своє майно заповіла позивачу по даній справі ОСОБА_1 (а.с.35).

Відповідно до вимог ст.548 ЦК Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідки №64 від 11.04.2006 року Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_1 після смерті громадянки ОСОБА_3, в шестимісячний строк спадщину фактично прийняв (а.с.34).

Згідно довідки №62 від 11.04.2006 року Борівської сільської ради Макарівського району Київської області, ОСОБА_3, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року одна (а.с.34 зворот).

12.04.2006 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-1011 на частину спадкового майна померлої, а саме: на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», місцезнаходження якого: Борівська сільська рада Макарівського району Київської області, розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с.11).

02.02.2007 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-463 на частину спадкового майна померлої, а саме на майновий пай КСП «Борівка», місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Згідно п.п.3.14 п.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,193 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що документ, що посвідчує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно відсутній (державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, але не отриманий спадкодавцем за життя); за результатами проведення пошуків у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що інформація у ДРРП щодо зареєстрованих прав власності на вищезазначене майно відсутня (відповідь на заяву щодо роз'яснення порядку оформлення спадщини № 954/02-31 від 03.06.2017 року) (а.с.23).

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину майна померлої, а саме: на майновий пай КСП «Борівка», місцезнаходження якого: АДРЕСА_1, та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Борівка», місцезнаходження якого: Борівська сільська рада Макарівського району Київської області, розміром 4,25 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі; інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає, вважається, що позивач прийняв усю спадщину померлої ОСОБА_3, в тому числі і вищевказані земельні ділянки площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,193 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства, розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом, своєчасно прийняв спадщину, що залишилась після смерті спадкодавця, спадкодавцю на законних підставах належали земельні ділянки, правовстановлюючий документ на які був виготовлений, але не отриманий спадкодавцем за життя.

Керуючись вимогами ст.524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.212-215 ЦПК України, суд,

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,250 га, цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку, розташовану в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,193 га, цільове призначення -для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя