Справа № 415/4326/17
Провадження № 2-о/415/503/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Коваленко Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Лисичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Лисичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою від 14.08.2017 року було залучено в якості заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що його батьками є: батько ОСОБА_4, який помер 24.12.2014 року, мати ОСОБА_5, яка померла 04 січня 2017 року. Після смерті батьків він став спадкоємцем будинку та прилеглої земельної ділянки за адресою: м. Лисичанськ, вул. С.Тюленіна, 56. Прийняти спадщину він не може оскільки, по-перше, 18.01.1979 року відділом актів громадянського стану виконком Лисичанської міської ради при видачі свідоцтва про реєстрацію шлюбу було допущено помилки: в імені матері вказано «Прасковья» замість вірного «Парасковія», а також в даті її народження вказано «12 грудня 1931 року» замість вірно «04 грудня 1931 року»; по-друге в свідоцтві про народження заявника - матірю вказано російською мовою «Давыдова Прасковья Ануфриевна» (українською є ОСОБА_6 Ануфрієвна), а вірним є «Давидова Парасковія Онуфріївна». На підставі викладеного, заявник просив встановити факт родинних відносин з ОСОБА_5; встановити факт неправильності запису в акті громадянського стану про реєстрацію шлюбу батьків; встановити факт неправильності запису в акті громадянського стану про народження заявника.

Заявник через канцелярію суду наддав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи Лисичанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_2 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви, підтвердив, що він є рідним братом заявника, а ОСОБА_5 є матірю заявника, на прийняття спадщини не претендує.

Заінтересована особа ОСОБА_3 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви, підтвердив, що він є рідним братом заявника, а ОСОБА_5 є матірю заявника, на прийняття спадщини не претендує.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, заявник зазначив, що ОСОБА_5, яка померла 04 січня 2017 року, є його матірю, після смерті якої відкрилася спадщина.

Однак оформити свої спадкові права позивач не має можливості, оскільки є розбіжності в імені померлої матері заявника а саме: 1) в свідоцтві про шлюб імя матері вказано «Прасковья», а в свідоцтві про народження «Парасковія», а також дату народження вказано «12 грудня 1931 року», а в свідоцтві про народження вказано «04 грудня 1931 року»; 2) в свідоцтві про народження заявника - матірю вказано російською мовою «Давыдова Прасковья Ануфриевна» (українською є ОСОБА_6 Ануфрієвна), а вірним є «Давидова Парасковія Онуфріївна».

Отже, встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому для подальшого оформлення спадщини як сином померлої. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може.

Як вбачається з листа державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 19.08.2017 року №580/02-31 04 січня 2017 року померла ОСОБА_5, спадщину після неї гр. ОСОБА_1 прийняв фактично тому що постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини. При вивченні документів, підтверджуючих родинні відносини було встановлено, що в свідоцтві про народження гр. ОСОБА_1 та в свідоцтві про смерть гр. ОСОБА_5. різниця в написанні по батькові спадкодавиці. У свідоцтві про шлюб між батьками гр. ОСОБА_1, а саме гр-ян ОСОБА_4 та ОСОБА_8 дата народження дружини зазначено 12.12.1931 р., а в свідоцтві про народження гр. ОСОБА_8, дата народження зазначено 04.12 1931 рік. В звязку з викладеним, було відмовлено ОСОБА_1 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно належне померлим гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тому, що немає можливості довести факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцями.

На підтвердження факту родинних відносин заявником до суду надані наступні документи.

Відповідно копії свідоцтва про народження І-НМ №420342, виданого повторно 24 березня 1977 року в с. Негівці Калуського району Івано-франківської області ОСОБА_9 народилась 04 грудня 1931 року, батьком вказано ОСОБА_10, мати ОСОБА_11.

Згідно із копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ЕД №443755 виданого повторно, 18 січня 1979 року, Лисичанським міськ.віддлом ЗАГС Ворошиловградської області, «Давыдов Виктор Харитонович» ІНФОРМАЦІЯ_1 (російською) та «Джус Прасковья Онуфриевна» ІНФОРМАЦІЯ_2» (російською) одружились 04 серпня 1957 року, про що зроблено відповідний актовий запис №473, чоловіку присвоєно прізвище «Давыдов»(російською), дружині «Давыдова» (російською).

Згідно копії свідоцтва про народження І-АВ №378769, виданого 19 березня 1969 року Лисичанським «Дворцом счастья» «Давыдов Иван Викторович» (російською) народився 06 лютого 1969 року, батьком вказано «Давыдов Виктор Харитонович» (російською), мати «Давыдова Прасковья Ануфриевна» (російською).

Згідно копії свідоцтва про народження V-УР №0556454, виданого 28.11.1963 року Лисичанським міськ. Бюро ЗАГС «Давыдов Владимир Виторович» (російською) народився 10.11. 1963 року, батьком вказано «Давыдов Виктор Харитонович» (російською), мати «Давыдова Прасковья Онуфриевна» (російською).

Згідно копії свідоцтва про смерть І-ЕД №497184 від 05.01.2017 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_5 померла 04 січня 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис 31.

Згідно копії паспорта громадянина України ЕК №591857, виданого 08.10.1997 року, Лисичанським МВ УМВС України у Луганській області, ОСОБА_5 («Давыдова Прасковья Онуфриевна» російською), уродженка села Негівці Калуського району Івано-Франківської області, народилась 04 грудня 1931 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону.

Щодо встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до положень ст.ст.1, 3 ЦПК України одними із завдань цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів осіб.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" у п. 1 розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення."

Крім того, відповідно до п.7 Постанови пленуму ВСУ №5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Встановлення означеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини. Також суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту.

Суд зазначає, що факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є рідним сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 04 січня 2017 року, достовірно підтверджується письмовими доказами, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що не суперечать один одному.

Щодо факту неправильності запису в актах громадянського стану суд зазначає наступне.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07 липня 1995 року «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису та постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 1.16 Правил відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку. Рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного акту є підставою для внесення змін, які зазначені в рішенні суду (п.2.16.7 Правил).

Згідно до п. 2.16.7 Правил на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актовому записі цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Такі зміни згідно п. 2.18. зазначених вище Правил вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до ст. 257 цього Кодексу, подається до суду за місцем її проживання.

Отже, єдиним шляхом встановлення факту, про який просив заявник, є встановлення відповідного факту у судовому порядку .

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви .

Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи Лисичанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка померла 04 січня 2017 року є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт неправильності в актовому записі в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу від 04.08.1957 року №473, вчиненого Лисичанським міським відділом РАГС Ворошиловградської області щодо імені ОСОБА_5 та дати її народження.

Встановити факт неправильності в актовому записі в книзі реєстрації актів про народження від 19.03.1969 року №309 вчиненого Лисичанським «Дворцом счастья» щодо імені матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко