Справа № 591/3416/17
Провадження № 2/591/2004/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Сітало Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1. 22 травня 2017 року вона дізналася про те, що на 2/3 частини вказаної державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області було накладено арешт при виконанні рішення суду про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Посилаючись на те, що спірна квартира належить їй, а не боржнику, просить зняти арешт з вказаної у позовній заяві квартири та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про відповідне обтяження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідачі сповіщені про час та місце розгляду справи, але до суду не зявилися. Відповідач ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник 3-ї особи при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача та 3-ї особи, дослідивши докази подані сторонами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2016 року з ОСОБА_2 , який зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором та судові витрати. (а.с. 62)

З примусового виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми 04.10.2016 року було відкрите відповідне виконавче провадження №52526992. (а.с. 51)

Постановою державного виконавця від 17.05.2017 року накладено арешт на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вказана частка квартири належить боржнику ОСОБА_2. (а.с. 25, 56)

Також встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло (а.с. 8) квартира АДРЕСА_2 була передана у спільну часткову власність позивачу, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8)

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом позивач набула у власність в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини спірної квартири, про що були внесені відповідні відомості до реєстру речових прав.

06.08.2015 року позивач та ОСОБА_2 уклали договір про визначення часток у праві власності на спріну квартиру по 1/3 частині кожному, а 14.04.2016 року ОСОБА_2 подарував належну йому 1/3 частину спірної квартири позивачу. Усі вказані договору щодо нерухомого майна та зміна права власності були внесені до реєстру речових прав.

Як свідчать наданий позивачем витяг з реєстру речових прав та наданий державним виконавцем витяг з реєстру речових прав, станом на 20 квітня 2016 року єдиним власником квартири була позивач

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності із ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене суд вважає, що під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_2, державним виконавцем помилково накладено арешт на майно (2/3 частини спірної квартири), яке не належить боржнику, а власником якого є позивач, чим порушені права власника цього спірного майна, а відтак позов в частині зняття арешту підлягає задоволенню.

В той же час, вимога про виключення з Єдиного реєстру заборон запису про накладені обтяження задоволенню не підлягає, оскільки в силу ст.. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України, тому за наявності рішення суду про зняття арешту та предявлення його до виконання, скасування заборони з майна позивача буде проведено на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 328, 386, 391 ЦК України, Законом України „Про виконавче провадження, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 152, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону на відчуження накладені на 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 згідно з постановою від 17.05.2017 року серія та номер 52526992 державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області у виконавчому провадження з примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» коштів в сумі 18824,23 грн..

В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя