Справа № 452/1966/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" серпня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що 18.01.2004 року в с. Верхівці Самбірського району Львівської області померла ОСОБА_3, котра мала право на земельні ділянки розміром 0,2050га та 0,3600га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Верховецької сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серій IV-ЛВ №078466 від 26.10.2001 року. При житті 26.03.2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Оскільки іншого порядку переходу права власності немає, ОСОБА_1 просить у судовому порядку постановити рішення, яким визнати її власником спадкового майна.

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Самбірського району Львівської області на виклик в суд не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку; подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав:

Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №329376 ОСОБА_3 померла 18 січня 2004 року.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельні ділянки серії IV-ЛВ №078466 від 26.10.2001 року, ОСОБА_3 при житті належали земельні ділянки площею 0,2050га та 0,3600га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Верховецької сільської ради Самбірського району Львівської області.

Із заповіту від 26.03.2001 року відомо, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті розпорядилася про все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, на що вона за законом матиме право - відповідно заповіла ОСОБА_1.

Із приводу спадкування ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Самбірської державної нотаріальної із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки.

Як установлено у судовому засіданні із матеріалів справи Державний акт на право власності на земельні ділянки серії IV-ЛВ №078466 від 26.10.2001 року, виданий ОСОБА_1 є загубленим, про що зроблено повідомлення в місцевій газеті Високий Замок «Самбірщина» від 20.07.2017 року.

Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України ОСОБА_1 являється спадкоємцем по заповіту майна ОСОБА_3.

Ураховуючи вище наведені норми законів у сукупності із дослідженими матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, - право власності на земельні ділянки площею 0,2050га із кадастровим номером :04:000:0649 та площею 0,3600га - :04:000:0647, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території с. Верхівці Верховецької сільської ради Самбірського району Львівської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛВ №078466 від 26.10.2001 року, виданого на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації №663 від 25.10.2001р., який загублено, - у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, котра померла 18 січня 2004 року.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя