Справа № 492/898/16-ц
Провадження №2/492/59/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 липня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання - Распутіної М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості, -

встановив:

07.07.2016 р. ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач), в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 25 230,88 (двадцять п'ять тисяч двісті тридцять) гривень 88 копійок.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 19.06.2012 р. укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 (тридцять) відсотків на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач зобов'язання, за вказаним договором, належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 01.06.2016 р., перед позивачем, виникла заборгованість (по кредиту, процентам, пені і штрафам) в розмірі 25 230,88 (двадцять п'ять тисяч двісті тридцять) гривень 88 копійок. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки останній ухиляється від добровільного погашення боргу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а. с. 6).

Відповідач в судове засідання не з'явився; про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки у судові засідання відповідач не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалив, на підставі ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) прийняти рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов'язального права, пов'язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов'язків по поверненню кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору слід керуватися Цивільним кодексом України (далі за текстом - ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

19.06.2012 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень 00 копійок, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 11-47).

Згідно з умовами укладеного між сторонами договору він складається із анкети заяви про приєднання та Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 01.06.2016 р. склала 25 230,88 (двадцять п'ять тисяч двісті тридцять) гривень 88 копійок, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі - 9 587,31 (дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 31 копійка; заборгованість по процентам у розмірі - 2 946,56 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) гривень 56 копійок; заборгованість за пенею у розмірі - 9 879,35 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 35 копійок; заборгованість по штрафам в розмірІ - 2 817,66 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) гривень 66 копійок (а. с. 8, 9).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд не погоджується з думкою відповідача про те, що він не укладав кредитний договір з позивачем. Так, згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Свою згоду з Умовами ОСОБА_1 висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав (а. с. 11).

Таким чином, кредитний договір є укладений сторонами в письмовій формі, що зумовлює виникнення у сторін прав та обов'язків, у відповідності з умовами цього договору.

В матеріалах справи наявна анкета-заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписана власноручно відповідачем 19.06.2012 р. (а. с. 11 з. б.).

За правилами частин першої, третьої статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобо'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення зі ОСОБА_1 пені задоволенню не підлягає, оскільки стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, і починається з дня (місяця), з якого вона нараховується (ч. 2 ст. 258 ЦК України).

07.07.2016 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в тому числі за пенею в розмірі 9 879,35 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 35 копійок, у межах строку позовної давності за основною вимогою відповідно до статті 257 ЦК України. Розмір заборгованості за пенею за останні 12 місяців, які передували зверненню кредитора до суду складає 9 879,35 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят дев'ять) гривень 35 копійок (а. с. 9).

Також, суд не погоджується з доводами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНКу» про необхідність стягнення зі ОСОБА_1 судових штрафів в розмірі 2 817,66 (дві тисячі вісімсот сімнадцять) гривень 66 копійок, виходячи з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.5.6 передбачено у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку (а. с. 36).

У той самий час згідно з пунктом 2.1.1.7.6 при порушенні позичальником строків платежів по любому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а. с. 36 з. б.).

Враховуючи викладене, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі №6-2003цс15.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв'язку з тим, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволений частково (49,68% задоволених вимог) зі ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 684,59 (шістсот вісімдесят чотири) гривні 59 копійок.

На підставі ст. ст. 55, 61 Конституції України, ст. ст. 10, 11-14, 16, 20, 202, 207, 218, 256-258, 267, 526, 530, 549, 550, 610, 612, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 3, 6, 15, 57-61, 88, 179, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і/н НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНКу» (вул. Набережна Перемога, буд. №50, м. Дніпропетровськ, , рахунок для погашення заборгованості №3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.06.2012 р. станом на 01.06.2016 р. в розмірі 12 533,87 (дванадцять тисяч п'ятост тридцять три) гривні 87 копійок, яка складається із:

- заборгованості за кредитом у розмірі - 9 587,31 (дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят сім) гривень 31 копійка;

- заборгованість по процентам у розмірі - 2 946,56 (дві тисячі дев'ятсот сорок шість) гривень 56 копійок.

В решті позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і/н НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (вул. Набережна Перемога, буд. №50, м. Дніпропетровськ, , рахунок для погашення заборгованості №3111, МФО 305299) витрати по сплаті судового збору в розмірі 684,59 (шістсот вісімдесят чотири) гривні 59 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10 (десяти) денний строк, з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Крутова