Справа № 445/1210/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пилип'яка П. В.

при секретарі судового засідання Мацайло О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з нього аліментів на її утримання як колишньої дружини. Зазначає, що 16 травня 2017 року їх шлюб було розірвано рішенням Золочівського районного суду Львівської області. Вона на даний час є інвалідом ІІ групи та не працює. Така інвалідність їй встановлена під час перебування у шлюбі з відповідачем. Її доходом є пенсія в сумі 1412 грн., інших доходів вона не має. Крім того, з нею проживають двоє її синів, невістка та внучка. Її місячні витрати складають біля 500 грн. за комунальні платежі, така ж сума йде на ліки, тому стверджує, що її становище є вкрай нужденним і тому вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, хоча відповідно до ст. 75, 76 СК України на нього покладено обов'язок по її утриманню у зв'язку з непрацездатністю. Позивачу відомо, що ОСОБА_4 працює в Португалії у металургійній галузі, офіційно отримує зарплату, не має на утриманні інших осіб, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не визнав, подавши письмове заперечення. В підтвердження посилається на те, що позивачка не має права на утримання з тої підстави, що вона як непрацездатна особа забезпечена прожитковим мінімумом.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши подані докази, суд, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 04 серпня 1990 року до 16 травня 2017 року ОСОБА_4Я та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі; 16 травня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області ухвалив рішення про розірвання цього шлюбу.

26 січня 2017 року ОСОБА_1 встановлено повторно ІІ групу інвалідності довічно, і вона отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1412 грн. 00 коп.

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на утримання після розірвання шлюбу регламентується статтею 76 СК України, за змістом якої розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу; після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу; особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 1247 грн, з 1травня 2017 року - становить 1312 грн., а з 1 грудня 2017 року - буде становити 1373 грн.

Оскільки, на час звернення з позовом до суду позивач отримувала пенсію по інвалідності в розмірі 1412 грн, її доходи забезпечували їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Зазначені обставин дають підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 75, 76 СК України суд,

У Х В А Л И В :

в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення рішення, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_5