Провадження №2/760/3956/17
в справі № 760/7339/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- ОСОБА_2

представника відповідача- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинку на окремі домоволодіння та визнання права власності на окремі домоволодіння, виділ земельної ділянки в натурі, суд

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом і просить розділити будинок АДРЕСА_1 в окремі домоволодіння.

В порядку розподілу будинку просить виділити йому наступні приміщення та визнати за ним право власності на них, як окреме домоволодіння: веранду площею 6,2 кв. м., кухню - 6,7 кв. м., житлову кімнату - 8,5 кв. м., житлову кімнату- 12,1 кв. м., господарські будівлі- сарай «Б», погріб «Б», гараж, вбиральню «В».

Виділити відповідачу наступні приміщення та визнати за ним право власності на них, як окреме домоволодіння: коридор площею 4,9 кв. м., котельню-8,2 кв. м., санвузол- 4,5 кв. м., житлову кімнату - 11,8 кв. м., погріб «А».

Просить також розділити земельну ділянку до будинку, виділивши йому ділянку розміром 548, 795 кв. м., що складається з частин площею 142, 75 кв. м. та 406, 0 45 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій розміщена його відокремлена частина будинку.

Виділити відповідачу земельну ділянку розміром 486, 535 кв. м. , яка складається з частин площею 162, 37 кв. м. та 324, 165 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на якій розміщена його відокремлена частина будинку.

Посилається в позові на те, що він з відповідачем є співвласниками спірного будинку, йому належить 53/100 будинку, а відповідачу 47/100.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 28.07.2004 року та ухвали суду від 29.10.2004 року будинок був поділений між ними.

Йому та ОСОБА_5 були виділені приміщення: веранду площею 6,2 кв. м., кухню - 6,7 кв. м., житлову кімнату - 8,5 кв. м., житлову кімнату- 12,1 кв.м., господарські будівлі- сарай «Б», погріб «Б», гараж, вбиральню «В».

Відповідачу виділено коридор площею 4,9 кв. м., котельню-8,2 кв. м., санвузол- 4,5 кв. м., житлову кімнату - 11,8 кв. м., погріб «А».

ОСОБА_5 померла і після його смерті він успадкував належне їй майно.

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 18.02.2010 року між ним та відповідачем був визначений порядок користування земельною ділянкою.

Вони з відповідачем дотримуються порядку користування будинком та земельною ділянкою, однак належні їм частки знаходяться в спільній частковій, а не особистій власності, що ускладнює вирішення питань, пов»язаних з приватизацією земельної ділянки.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з анступного.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України, яка узгоджується зі ст. 321 ЦК України, проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що позивач на підставі Договору дарування від 24 березня 1975 року та Свідоцтва про право на спадщину від 24 січня 2012 року є власником 53/100 частин будинку АДРЕСА_1.

Відповідач на підставі Договору дарування від 31 серпня 1994 року є власником 47/100 частин даного будинку.

/ а.с.8 - 9; 11 - 16; 18 - 21 /

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

За змістом даних норм закону виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 28 липня 2004 року та ухвали суду від 29 жовтня 2004 року про виправлення описки в рішенні суду будинок був поділений між сторонами та ОСОБА_5

В порядку розподілу будинку позивачу та ОСОБА_5 були виділені наступні приміщення: веранда площею 6,2 кв. м., кухня - 6, 7 кв. м., житлова кімната - 8,5 кв. м., житлова кімната- 12,1 кв. м., господарські будівлі- сарай «Б», погріб «Б», гараж, вбиральню «В».

Відповідачу виділено коридор площею 4,9 кв. м., котельня-8,2 кв. м., санвузол- 4,5 кв. м., житлова кімната - 11,8 кв. м., погріб «А».

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 18.02.2010 року між сторонами був визначений порядок користування земельною ділянкою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла і належну їй частку в будинку - 59/300 успадкував позивач.

/ а.с. 24 - 36 /

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що тривалий час вони з відповідачем намагаються приватизувати земельну ділянку, однак їм відмовляють у прийняття документів, посилаючись на те, що будинок знаходиться у спільній частковій власності, а тому вони спільно мають подати документи для цього.

В зв»язку з цим вони та з цією метою вони виявили бажання визнати належні їм за рішенням суду частки в будинку окремими домоволодіннями, присвоїти їм окремі поштові адреси та відокремитися в вирішенні питань власності на будинок та оформленні права власності на належні їм земельні ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на ч. 1 ст. 364 ЦКУ співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Сторони скористалися своїм правом, вище приведеними судовими рішеннями виділили належні їм частки в будинку із спільної часткової власності, а тому їх право спільної часткової власності на будинок було припинено.

Рішенням суду був визначений порядок користування земельною ділянкою до будинку в визначених судом межах та в розмірі, приведеному в позові.

За змістом ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як передбачено ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Згідно з п. 2.6 Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об'єктам нерухомості у місті Києві, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2011 року № 1094, районна в місті Києві державна адміністрація розглядає заяви про присвоєння поштової адреси багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, жилим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам, гаражним, садовим, дачним кооперативам (товариствам) за винятком випадків, передбачених п. 2.8 цього Порядку, та протягом 2 робочих днів направляє запит до БТІ та Головного управління земельних ресурсів.

БТІ та Головне управління земельних ресурсів протягом 5 робочих днів надають погодження присвоєння поштової адреси або відмовляють у погодженні із зазначенням підстав.

Протягом 3 робочих днів з моменту отримання інформації від БТІ та Головного управління земельних ресурсів районна в місті Києві державна адміністрація направляє лист-обґрунтування щодо можливості присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна до Головного управління містобудування та архітектури.

Головне управління містобудування та архітектури протягом 3 робочих днів опрацьовує лист-обґрунтування районної в місті Києві державної адміністрації та надає висновок щодо можливості присвоєння поштової адреси.

На підставі позитивного висновку Головного управління містобудування та архітектури районна в місті Києві державна адміністрація протягом 5 робочих днів видає розпорядження про присвоєння поштової адреси об'єкту нерухомого майна, копію якого протягом 2 робочих днів направляє Головному управлінню містобудування та архітектури для внесення поштової адреси до єдиного реєстру адрес.

Відповідно до п. 2.10 Тимчасового порядку адреса вважається присвоєною з моменту внесення її до єдиного реєстру адрес.

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 року № 55 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, при підготовці документів: про поділ нерухомого майна суб'єкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально.

Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна (додаток 1), який містить такі дані:

а) кому належить об'єкт нерухомого майна;

б) на підставі яких правовстановлювальних документів;

в) повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна;

г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками;

ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою;

д) склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси;

е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вихід в окреме домоволодіння та розподіл поштових адрес віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування.

Вихід в окреме домоволодіння та поштова адреса присвоюється об'єктам нерухомості до їх місця розташування місцевими органами виконавчої влади за звернення зацікавленої особи.

Як зазначено вище, будинок АДРЕСА_1 поділений між сторонами, як його співвласниками.

Ухвалені судом рішення по спору між сторонами , з точки зору приведеного вище, є підставою для органу місцевого самоврядування для визнання виділених сторонам часток окремими домоволодінням та присвоєння їм окремих поштових адрес.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи викладене вище, встановлений законом порядок присвоєння поштових адрес, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.15,16, ч.ч.1,2 ст.182, ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321, 328, ч.1 ст.356, 358,364, 367, 377 ЦК України, ст.ст.125 Земельного кодексу України, ст.37 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 3,4,10, 11,57-60, 88, 209,213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл будинку на окремі домоволодіння та визнання права власності на окремі домоволодіння, виділ земельної ділянки в натурі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: