АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Желепи О.В.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про скасування постанови про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 48959963,

в с т а н о в и л а :

16.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 02.03.2017 року, яка була винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. у виконавчому провадженні № 48959963.

Справа № 761/26965/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/9824/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обґрунтування скарги зазначала, що 04.06.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист, за яким у рахунок погашення заборгованості за договором кредиту у розмірі 328 295,84 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею 107,80 кв. м, в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв. м, місце спільного користування площею 35,80 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції, яке належить на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_5 та їй на підставі договору купівлі-продажу нежилих приміщень. 13.10.2015 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень правління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Інших документів державним виконавцем в даному виконавчому провадженні не виносилось. Проте 05.03.2017 року в нежитлових приміщеннях, які є її власністю та розташовані за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено, що у вхідних дверях приміщення зламані замки, двері приміщення відкриті, майно, яке було в приміщенні в тому числі й грошові кошти зникли. 02.03.2017 року державний виконавець Лозова А.І. з групою невідомих осіб зламали вхідні замки та проникли без рішення суду та без її дозволу до вказаних приміщень та вчинили там протиправні дії. 10.03.2017 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, було виявлено, що 02.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна боржника. Вважає, що дана постанова суперечить положенням Закону України «Про виконавче провадження» та у порушення ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» їй не було направлено копію цієї постанови. Крім того, жодних документів про опис майна державним виконавцем в порушення ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» не виносилось.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення скарги. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не врахував, що опис майна у постанові є неповним та неконкретним, не зазначено опису приміщення, площі, поверху, підсобні приміщення тощо, що суперечить п. 2 абз. 3 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». В порушення п. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, постанова про опис і арешт майна печаткою не скріплена, що вказує на її неналежне оформлення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення скарги та з того, що дії державного виконавця відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.03.2015 року у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту № 380/305/07-Ж від 30.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 року становить 328 295,84 доларів США (еквівалент у гривні - 4 305 308,46 грн.) та заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту № 380/306/07-Ж від 30.03.2007 року, яка станом на 01.09.2014 року становить 286 995,23 доларів США (еквівалент у гривні - 3 763 687,56 грн.) звернуто стягнення на предмет іпотеки: нежилі приміщення (в літері «А») загальною площею 107,80 кв. м, в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв. м, місце спільного користування площею 35,80 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції, які належить на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_5 та ОСОБА_1 шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна. Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судовий збір, в рівних частинах з ОСОБА_1 ОСОБА_7 по 1 827,00 грн. з кожного.

Рішення суду набрало законної сили та 04.06.2015 року було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 13.10.2015 року в межах виконавчого провадження № 48959963 накладено арешт на нежилі приміщення №№ 1,2,3,4 (в літ «А») загальною площею 107,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 включаючи всі чинні поліпшення, переобладнання та реконструкції.

02.03.2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. при примусовому виконанні виконавчого листа виданого 04.06.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва по справі № 761/26965/14-ц про звернення стягнення на нерухоме майно, що належне ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 в межах виконавчих проваджень №№ 48960090 та 48959963 була винесена постанова про опис та арешт майна боржника.

Згідно з цією постановою виконавчі дії проводились в присутності двох понятих було описано та накладено арешт на нежилі приміщення (в літ «А») загальною площею 107,8 кв. м, в тому числі №№ 1,2,3,4 площею 72,00 кв. м, місце спільного користування площею 35,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 включаючи всі поліпшення, переобладнання та реконструкції. Відповідальним зберігачем було призначено ОСОБА_8 (представник стягувача).

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до положень ст. 56 цього Закону що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов'язковим. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов'язково зазначаються: якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об'єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Відтак винесення постанови про опис і арешт майна боржника є обов`язком державного виконавця.

Заявниця у скарзі не просила визнати дії чи бездіяльність державного виконавця неправомірною щодо певних недоліків постанови про опис і арешт майна боржника, не зверталася до державного виконавця з питання внесення змін у постанову щодо площі приміщень тощо. Натомість заявниця просила суд лише скасувати постанову про опис та арешт майна боржника.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що такі вимоги боржника суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження» та не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді