Справа № 462/6989/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2, який був зареєстрований 17 вересня 2005року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя у них не склалося, так як між ними не було взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного домашнього господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності дочки, сторонніх людей, зокрема своїх родичів, що ображає його честь та гідність, ОСОБА_2 постійно предявляє позивачу необґрунтовані претензії, ображає його, що робить спільне життя нестерпним. Пояснив, що ОСОБА_2 протягом всього спільного життя категорично відмовляється вести спільний сімейний бюджет, приховує від нього свої грошові доходи, здійснює дороговартісні особисті покупки та інші розходи, не повідомляючи про це позивача. В поданому позові зазначив, що від постійних суперечок і скандалів погіршилось його здоровя, він перебуває в стані постійного стресу, змушений проходити курси лікування. Беручи до уваги, що втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, збереження сімї неможливе і суперечить їхнім інтересам, просить шлюб розірвати.

В судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви за клопотання сторін у зв'язку з необхідністю надання строку та можливості для примирення.

Позивач у суді позов підтримав, підтвердив обставини, на які посилається, відмітивши, що під час строку для примирення, який надавався судом, налагодити сімейні відносини не вдалося, однак зазначив, що з відповідачкою ведуть спільне господарство, не втратив почуття любові та поваги до своєї дружини, проживають разом, проте сплять у різних у кімнатах квартири, але підтримують подружні відносини. Проте просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб.

Відповідачка в суді позов заперечила, вважає, що збереження шлюбу є можливим, оскільки з позивачем підтримує подружні відносини, проживають разом, ведуть спільне господарство, виховують спільну доньку, набули спільне майно, а тому просить в позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість може мати наслідки, встановлені законом.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сімї.

За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 17.09.2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2714 /а.с.11/, і від спільного подружнього життя мають повнолітню доньку Софію, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.8/.

Також встановлено, що сторони проживають разом, ведуть спільне господарство, підтримують сімейні стосунки, що не заперечили сторони у судовому засіданні.

Із урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить тимчасовий, змінний характер, позивачем не надано доказів на підтвердження зазначених в позовній заяві тверджень і, що збереження шлюбу є неможливим чи суперечить інтересам подружжя.

Суд враховує категоричну позицію відповідача щодо розірвання шлюбу, яка переконана, що сімя може бути збережена, також суд бере до уваги, що сторони /подружжя/ не втратили одне до одного почуття любові та поваги, яке засвідчили у судовому засіданні, підтримують подружні стосунки, ведуть спільне господарство, відсутній спір про поділ майна подружжя, судом не встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із подружжя, а тому суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський