Справа № 203/2772/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Булеці А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з липня 2014 року перебувала у близьких стосунках з відповідачем та з травня 2015 року по жовтень 2016 року у фактичних шлюбних відносинах. 08.09.2015 року в них народилась донька ОСОБА_3 з жовтня 2016 року шлюбні відносини з відповідачем було припинено та останній переїхав мешкати за місцем своєї реєстрації. З цього часу він припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Оскільки дитині на теперішній час виповнилось лише 1 рік та 10 місяців, вона доглядаючи за нею, не має можливості самостійно забезпечувати дитину в повному обсязі. В звязку з цим, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн., щомісячно.

В судовому засіданні позивачка позовну заяву підтримала та, посилаючись на викладені в ній підстави, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач під час розгляду справи в суді позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що останні з липня 2014 року перебувала у близьких стосунках та з травня 2015 року по жовтень 2016 року у фактичних шлюбних відносинах.

08.09.2015 року в них народилась донька ОСОБА_3, батьком якої в свідоцтві про народження записано відповідача.

З жовтня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Дитина залишилась проживати разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обовязки матері, батька утримувати дитину та їх виконання визначені та врегульовані нормами глави 15 Сімейного кодексу України.

Так, ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів, суд враховує визнання відповідачем свого обовязку щодо утримання дитини та відсутність заперечень з боку останнього, щодо заявленого до стягнення розміру аліментів. В звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 28.07.2017 року (дня предявлення позову) та до досягненню дитиною повноліття.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640 грн.

Також, у відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.141,180,181,182,183,184,191 СК України, ст.ст.10,11,58-61,88,174,212-215,367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 28 липня 2017 року та до досягненню дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак