Справа № 263/3659/17
Провадження № 2/263/1198/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами, які обліковуються на картковому рахунку №4627 0550 0936 1220; 5218 5722 1227 2483; №5168 7556 2806 0341, в якому просив, відповідно уточнених позовних вимог, зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами ОСОБА_1, що знаходяться на карткових рахунках №4627 0550 0936 1220, №5218 5722 1227 2483, №5168 7556 2806 0341, які відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк», в межах залишку коштів, шляхом припинення обмеження щодо здійснення видаткових операцій та розпорядження грошовими коштами на зазначених рахунках банку та зобовязати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 86811,22 гривень, що знаходяться на картковому рахунку №5168 7556 2806 0341.

Свої вимоги мотивує тим, що в грудні 2016 року, маючи намір зняти з вище зазначених карткових рахунків кошти, для власних потреб, дізналась, що відповідач в односторонньому порядку припинив виконання своїх обовязків з видачі грошових коштів через банкомати або каси своїх відділень, шляхом блокування карткових рахунків, з належними коштами на балансі у загальному розмірі 86811 гривень. Звернення до ПАТ КБ «Приватбанк» з питання розблокування карткових рахунків та можливості вільного користування коштами результатів не дали. 23.02.2017 письмово звернулась із заявою до відповідача вимагаючи надати інформацію на підставі чого було обмежено у користування картковими рахунками, однак відповідач відповіді не надав. Вважає, що порушено право на користування грошовими коштами, тому звернувся до суду.

Позивач та його представник адвокат ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність

Представник відповідача, у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначив, що просить відмовити у задоволенні позову, згідно доданих документів. У запереченнях на позовну заяву зазначено, що підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач тим самим уклав з позивачем договір, який відповідно до ст. 634 ЦК України є договором приєднання. Згідно анкети-заяви, підписаної позивачем, позивач погодився на укладання договору з позивачем та з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщені на офіційному сайті а адресою: www.privatbank.ua. Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач, на підставі звернення служби моніторингу «Ощадбанку» про те, що з картки їх клієнта на картку 5168 7556 2806 0341 клієнта ОСОБА_1 внаслідок введення в оману перераховані кошти в сумі 3400 гривень. Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань у цілому або у визначеній Банком частині у разі невиконання власником та/або довіреною особою своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за Договором. Банк діє в рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Відповідно до ч.1 Розділу 6 Постанови №705 «Загальні вимоги до безпеки здійснення операцій та управління ризиками користувач зобовязаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Частина 9 встановлює, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до п.1.1.5.13 Умов та правил банківських послуг Клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 01.03.2017 року, ОСОБА_1, звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання інформації стосовно підстав які слугували обмеженню в користуванні карткового рахунку №4627 0550 0936 1220, №5218 53, №5168 7556 2806 0341, поновити можливість без перепони розпоряджатися своїми коштами, які знаходяться на карткових рахунках №4627 0550 0936 1220, №5218 5722 1227 2483, №5168 7556 2806 0341.

Позивачем надано копії карток №4627 0550 0936 12260 та №5218 5722 1227 2483, які є іменними, із зазначенням імені - ОСОБА_1, на звороті карток мається також фото користувача картки.

Згідно письмового заперечення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» факт перебування відповідача у договірних відносинах з позивачем не заперечується, надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанке. У запереченнях зокрема вказано, що банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є Позивач, на підставі звернення служби моніторингу «Ощадбанку», про те що з картки їх клієнта на картку №5168 7556 2806 0341 клієнта ОСОБА_1 внаслідок введення в оману перераховані кошти в сумі 3400 грн.) - заключення перевірки в напрямку служба безпеки ПАТ КБ Приватбанк.

Відповідно до висновку про проведення експрес перевірки за сигналом «Гаряча лінія: Шахрайство» по клієнту ОСОБА_1, який наданий ПАТ КБ «Приватбанк», службове розслідування проводив Департамент захисту банківських технологій та інформаційних ресурсів, картка клієнта ОСОБА_1 060341 заблокована з залишком 86811,22 гривень. Клієнт внесений в список обмежень. Картка клієнта ОСОБА_1 697251 заблокована з залишком 19353,08 грн. До банку звернулась служба моніторингу «Ощажбанка» з інформацією про те, що 03.07.2016 року з карти їх клієнта 378808 на карту 060341 з клієнтом ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 ID 26310323 шахрайським шляхом перерахована сума у розмірі 3400 UAH. Дізнатися при яких обставинах здійснений платіж не представляється можливим.

Звернення позивача з питання розблокування належних йому карток результатів не дали .

Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ч. 1ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено заборону обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є обмеження її прав щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на її карткових рахунках, відкритих в КБ ПАТ «ПриватБанк».

Заперечуючи проти доводів позивача, відповідач в обґрунтування законності підстав блокування картки позивача послався на ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч.7 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї фінансового знищення», якими передбачено право банку блокувати картку у разі виникнення підозри в тому, що фінансові операції клієнта можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або пов'язані з фінансуванням тероризму та фіксуванням розповсюдження зброї масового знищення.

Разом з тим, вказані норми діючого законодавства у разі виникнення підозри в тому, що фінансові операції клієнта можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або пов'язані з фінансуванням тероризму та фіксуванням розповсюдження зброї масового знищення встановлюють обов'язок банку здійснити витребування у клієнта документів і відомостей, необхідних для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інших передбачених законодавством документів та відомостей, які витребує банк з метою виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Ні ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ні ч.7 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї фінансового знищення» не встановлюють порядок та умови зупинення фінансових операцій.

Відповідно до п. 91 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 417 від 26.06.2015 року, банк зобов'язаний інформувати визначені законодавством України правоохоронні органи за місцем розташування банку про фінансові операції, стосовно яких є підстави підозрювати, що вони пов'язані, стосуються або призначені для фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, та їх учасників у день виявлення, але не пізніше наступного робочого дня з дня реєстрації таких фінансових операцій.

Отже, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Відомостей щодо внесенння відомостей до ЄРДР за фактом шахрайства, проведення досудового розслідування, повідомлення про підозру, накладення арешту на рахунки слідчим суддею, тощо, суду не надано.

Оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів у підтвердження наявності обставин, передбачених ст. 1074 ЦК України, для обмеження права позивача у володінні та користуванні належним йому майном, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321,1066, 1074 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами, зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні грошовими коштами ОСОБА_1, що знаходяться на карткових рахунках №4627 0550 0936 1220, №5218 5722 1227 2483, №5168 7556 2806 0341, які відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк», в межах залишку коштів, шляхом припинення обмеження щодо здійснення видаткових операцій та розпорядження грошовими коштами на зазначених рахунках банку.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» повернути ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 86811,22 гривень, що знаходяться на картковому рахунку №5168 7556 2806 0341.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя