У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Тернопільського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулосядо суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до договору від 01 лютого 2007 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2 000 дол. США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, кредитні кошти у встановлений строк не повертає, станом на 21 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 4 004,40 дол. CША, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01 лютого 2007 року у розмірі 4 004,40 дол. США, що еквівалентно 32 007 грн 18 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 квітня 2014 року скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Тернопільського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у зв'язку з пропуском строку давності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судові рішення, справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Крім того, особа, яка подала касаційну скаргу, просить поновити строк касаційного оскарження з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений особою, яка подала касаційну скаргу, з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходили із того, що строк дії картки відповідача сплив 28 лютого 2009 року, а з позовом банк звернувся лише 06 червня 2013 року, останній платіж здійснено у жовтні 2009 року, переривання строку позовної давності судами не встановлено.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк касаційного оскарження рішення Тернопільського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року.

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду

України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко