Дата документу 12.09.2017
ЄУ № 420/956/17
Провадження №2-о/420/119/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу, заінтересована особа - Павленківська сільська рада Новопсковського району Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить встановити, що ОСОБА_2, 1931 року народження, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали однією сім'єю без шлюбу з 1976 року по 2001 рік.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що ОСОБА_2 була її тіткою. Разом з ОСОБА_2 з 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 постійно проживав ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4. Знятий з реєстрації обліку у зв'язку зі смертю, на час смерті з ним проживала та була зареєстрована її тітка ОСОБА_2 Вони проживали разом 25 років, але свій шлюб не зареєстрували. ІНФОРМАЦІЯ_7 померла її тітка ОСОБА_2, похованням якої займалась заявник особисто, оскільки у неї не було нікого з рідних. Після її смерті заявник звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини, та скористатись своїм правом не змогла, оскільки не надала нотаріусу документи, які б могли підтвердити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини.

Заявник до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, з заявленими вимогами згоден.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши свідків, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 09.08.2001 Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а. с. 5).

Як вбачається з довідки за вих. № 341 від 29.05.2017, виданої Павленківською сільською радою Новопсковського району Луганської області, заявник ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_5, згідно даних обліку Павленківської сільської ради ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. На час смерті разом з ним була зареєстрована співмешканка ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим 01.11.2016 виконавчим комітетом Павленківської сільської ради Новопсковського району Луганської області (а. с. 4).

Згідно заповіту від 11.04.2013, ОСОБА_2 заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 30).

Заявник ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Чернявської І.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2017 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну ділянку (пай), що на підставі сертифікату серії НОМЕР_3 від 03.01.1997 належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3, з яким ОСОБА_2 проживала однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, спадщину, після якого вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав (а.с. 8).

Статтею 256 ЦПК України передбачено можливість встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка і жінки без шлюбу, якщо він виник після 01.01.2004.

Згідно ст. 3 СК України, який набрав чинності з 01.01.2004, визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна, спадкування за законом), крім того, важливою складовою є відсутність спору про право.

Кодекс про шлюб та сім'ю України (ст.ст. 2, 6, 6-1, 12, 13), який діяв до 01.01.2004, установлював, що визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану; реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і з метою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей, тільки такий шлюб породжує права і обов'язки подружжя, час виникнення цих прав і обов'язків визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану; при здійсненні прав і виконанні обов'язків, що виникають із шлюбних і сімейних відносин, громадяни повинні додержувати законів.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя (ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України).

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними (ч. 1 ст. 74 СК України).

До набрання чинності СК України, тобто до 01.01.2004, правовий інститут проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу законом не був передбачений. Цивільний процесуальний кодекс України (в редакції 1963 р.) передбачав можливість встановлення судовим порядком як факту, що має юридичне значення, перебування у фактичних шлюбних відносинах лише у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не міг бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя (ст. 271, ст. 273 ч. 1 п. 5), а Верховний Суд України в п. 11 постанови Пленуму від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п. 5 ст. 273 ЦПК може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану; в інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Судом встановлено, що з 27 червня 1950 року ОСОБА_3, 1926 року народження, перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №3 від 11.08.2017 (а.с. 33).

Відповідно до листа за вих. №1168/17.22-08 від 09.08.2017 Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актових записів про шлюб, розірвання шлюбу ОСОБА_2, 1931 року народження, та про розірвання шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в архіві відділу та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с. 32).

Згідно листа за вих. №121117.22-26 від 23.08.2017 Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис про народження ОСОБА_2, 1931 року народження відсутній, відносно ОСОБА_6 виявлено актовий запис про народження №778 від 08.10.1938 року. Книги державної реєстрації актових записів про народження за 1938 рік передано на зберігання до Державного архіву Луганської області у 2013 році 9 (а.с. 34).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, пояснили що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом більше 10 років та вели спільне господарство.

Однак суд не приймає данні докази до уваги, оскільки вони хоча і підтверджують спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але не можуть свідчити про наявність між ними шлюбних відносин, так як ОСОБА_3 є одруженим.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

За приписами ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, суд вважає неможливим встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1976 року по 2001 рік, оскільки ОСОБА_3 з 1950 року перебував в зареєстрованому шлюбі з іншою особою, відомостей про розірвання шлюбу у суду не має, а тому встановлення даного факту у вищевказаний період часу буде суперечити моральним засадам суспільства та загальноприйнятим принципам створення сім'ї.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту реєстрації шлюбу, заінтересована особа - Павленківська сільська рада Новопсковського району Луганської області, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко