"07" вересня 2017 р.
Справа № 642/7215/16ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ольховського Є.Б.,

за участю секретаря Алімурадовій Т.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3- особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Україна», Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» , Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки ,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з вище зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимоги позивачка зазначила, що 13.11.2013 року по вулиці Клпацова в м. Харкові , відповідач управляючи автомобілем «КИА», державний номер НОМЕР_3, припустився зіткнення з автомобілем «Мицубісі» д/н НОМЕР_4 який належав позивачці. У результаті чого, автомобілю ОСОБА_1 були причинені значні технічні пошкодження. Вартість ремонту автомобіля позивача становить 79337.71 грн. які вона прохає стягнути з відповідача на свою користь. Окрім того позивач прохає стягнути 6188 грн. 3% річних за період з 14.11.2013 року та витрати від інфляції за вказаний період в сумі 70860.94 грн. Також в остаточній редакції позову прохала стягнути судові витрати.

У судове засідання представник позивача з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини в ній викладені.

Відповідач та його представник у судове засідання заявились. Позов не визнали зазначивши що цивільна відповідальність ОСОБА_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» і саме вона повинно бути належним відповідачем. Крім того зазначили що позивач не довів що не отримав від страхової компанії належних йому сум і не намагається отримати подвійне відшкодування ще й з відповідача. Також заперечували проти суми позову зазначаючи що позивач не має право на відшкодування витрат з ПДВ та стягнення штрафних санкцій.

Представника 3-х осіб до судового засідання не з'явились. Судом вживались заходи для виклику зазначених осіб.

Представником Моторного (транспортне) страхове бюро України надіслана заява з проханням розглядати справу за їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення представника сторін, дослідивши матеріали справи встановив що позов підлягає задоволенню частково за наступним:

13.11.2013 року у м. Харкові сталося ДТП між автомобілем «КИА», державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем «Мицубісі» д/н НОМЕР_4 належним на вказану дату ОСОБА_1

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 29.11.2013 року винним в ДТП визнаний ОСОБА_2 (с.с.8).

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Відповідно до звіту № 933 сума матеріального збитку, завданого власникові «Міцубісі», у результаті його пошкодження при ДТП складає 79337.71 грн. (с.с. 10-14).

Відповідно до вимог ст. 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України шкода, заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Заперечення відповідача що саме страхова компанія повинна бути належним відповідачем є необґрунтованим оскільки в правовій позиції висловленій в постанові ВСУ від 26.10.16 року ( №6-954цс16) визначено що потерпілий в ДТП має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування від особи, яка її завдала. ОСОБА_2 не позбавлений можливості після задоволення вимоги потерпілого захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутись до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому.

На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання відповідача на необґрунтоване нарахування позивачем витрат на сплату ПДВ судом відхиляється оскільки даних про особу що здійснювала відновлювальні роботи з пошкодженим автомобілем у суду відсутні. Встановити чи є він платником ПДВ суду не надано. Відповідачем не надано свого звіту, проведеного належним фахівцем, який би встановлював іншу суму.

Позивачем у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних які за період з 14.11.2013 року по 20.06.16 рік складають загальну суму 77048.64 грн.

Суд погоджується яз запереченнями представника відповідача щодо необґрунтованого нарахування позивачем штрафних санкцій передбачених ст. 625 ЦК України оскільки правовідносини що виникли між сторонами виникли не з договірних забов*язань а з правовідносин що виникають у зв'язку з завданням шкоди.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі в розмірі 800 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10-11,27, 31, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, ст.ст. 23, 625, 1166-1168, 1187, 1188 ЦК України, ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 79337.71 грн. та судові витрати в розмірі 800 грн.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Є.Б. Ольховський