Справа № 610/2056/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Тімонової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Косолапової В.С.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2005 року з 1/6 до 1/4 частини з усіх видів доходу ОСОБА_2, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,. в сумі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а сааме: станом здоров`я дитини в сумі 10455,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позові зазначила, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано в судовому порядку в зв'язку з постійними сварками та бійками.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 в добровільному порядку не надавав коштів на утримання доньки вона була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2005 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, починаючи з 22.06.2005 року до досягнення дитиною повноліття.

Навіть після ухвалення рішення суду ОСОБА_2 не виконував свої батьківські обов'язки, не сплачував аліменти, що змусило її звернутися до органів Державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення. Зараз аліменти стягуються із заробітної плати позивача в примусовому порядку.

Незважаючи на всі обставини, які лише підтверджували відмову відповідача від виконання батьківських обов'язків він звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який судом було задоволено частково та розмір аліментів було зменшено до 1/6 частини.

Позивач зазначає, що на теперішній час відпали всі підстави, які слугували для зменшення розміру аліментів.

Підставами ж для збільшення розміру аліментів виступають наступні обставини:

По-перше: змінився матеріальний стан платника аліментів в сторону збільшення, що полягає у наступному: сину відповідача виповнилося 3 роки, його дружина ОСОБА_4 з 02.04.2017 року працевлаштована та має самостійний дохід та їй виплачується щомісячно допомога на дитину до 01.04.2018 року. Також збільшилися доходи самого відповідача. Крім того, стан здоров'я матері ОСОБА_2, яка не є членом його сім'ї, не може бути врахований при визначенні розміру аліментів чи при їх зміні, зокрема в зв'язку з тим, що відповідач не єдина дитина у сім'ї, у нього також є рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який може надавати матеріальну допомогу матері.

По друге: погіршилось здоров'я доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшились витрати, пов'язані з лікуванням, навчанням, розвитком здібностей дитини. Донька навчається у Харківській школі для обдарованих дітей, відвідує додаткові заняття з англійської мови, алгебри, геометрії, фізики, української мови, літератури, додаткові заняття у медичному університеті. Також необхідні кошти на проїзд в електропоїзді, метрополітені, інших видах транспорту, одяг, взуття, харчування, на придбання канцтоварів, книг, підручників тощо. Крім того, донька постійно проходить курс лікування з приводу наявних у неї захворювань, потребує покращення зору.

Відповідач зі своєю донькою не спілкується та взагалі не приймає ніякої участі у її вихованні, лікуванні, розвитку здібностей, ніколи нічим не допомагає, навіть не бачить її взагалі. Окрім аліментів, які вираховуються із заробітної плати, від нього не надходило жодної допомоги уже понад 11 років.

Позивач наголошує, що має незначний дохід, в зв'язку з погіршення здоров'я дитини, необхідністю її лікування, розвитком здібностей та збільшенням потреб в зв'язку з навчаннями в м. Харків та досягненням віку, в якому потрібні оновлення речей, придбання книжок, навчання тощо, вона не має можливості в повній мірі забезпечувати всім необхідним доньку.

По-третє: відбулися зміни на законодавчому рівні щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, їх розмір повинен бути не менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки аліменти вже стягуються за рішенням суду в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак на законодавчому рівні та з огляду на вищевикладені обставини, розмір аліментів підлягає збільшенню до 1/4 частини, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо додаткових витрат на дитину позивач посилається на ст.185 СК України та зазначила в позові про наступне:

В теперішній час донька ОСОБА_3 лікує зуби та перебувала на лікуванні у стоматологічному кабінеті «ЛізаДент» в м. Харків, що підтверджується довідкою від «16» червня 2017 року, виданою лікарем стоматологом ОСОБА_6 з діагнозами: скупченість зубів верхньої та нижньої щелепи, карієс, флюороз зубів. На лікування у стоматолога витрачено 20 210,00 грн.. Також дочка потребує покращення зору, що зумовило придбання окулярів згідно рецепта на суму 700,00 грн. Окрім зазначених хвороб у дитини також встановлений діагноз: сколіоз грудо-поперекового відділу, порушення акомодації слабої ступені обох очей, що потребує постійних щомісячних, якщо не щоденних додаткових витрат.

Вищезазначені обставини є підставою для звернення до суду із вказаним позовом за захистом своїх інтересів.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач до суду не з»явився, надав суду письмові заперечення, в яких позов не визнав, вважає його необґрунтованим та безпідставним, а тому просив відмовити у його задоволенні. В запереченнях ОСОБА_2 зазначив, що даним правовідносинам в 2017 році суд вже дав правову оцінку, а саме - Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2017 року, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.03.2017р. зменшено розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Крім того, після винесення вищевказаних судових рішень у 2017 році, його життєві обставини та матеріальне становище також суттєво змінилися. Його дружина - ОСОБА_4 є онкохворою, про що свідчить виписка Комунального некомерційного підприємства «Обласний Центр Онкології» від 16.06.2017р. з встановленим діагнозом: фіброаденома лівої молочної залози. Вищевказана хвороба вочевидь потребує фінансових затрат, нормальна працездатність його дружини порушена. Його матір, як і раніше систематично знаходиться на лікування в лікарні, про що свідчить медична документація за формою № 027/0 з КЗОЗ «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» від 09.08.2017р. з встановленими діагнозами: ішемічна хвороба серця, дифузійний кардіосклероз, асцит, цукровий діабет 2 типу. Вона проходила стаціонарне лікування в медичному закладі з 24.05.2017р. по 09.06.2017р. Про зазначені та інші хвороби ОСОБА_7 також свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 16445 від 09.12.2016р., видана КЗОЗ БРР «БЦКРЛ».

Крім того, відповідач вказує, що має кредитну заборгованість перед ПАТ «БАНК ФОРВАРД» в сумі 10 205 грн. 81 копійку, про що свідчить рахунок-виписка від 17.07.2017р., де в розділі «кінцевий баланс» станом на 17.07.2017р. зазначено: « - 10 205,81 грн.».

Також відповідач не визнає вимоги і про стягнення з нього додаткових витрат. Стверджує, що суми аліментів, які він в силу своїх можливостей може сплачувати і передбачають придбання тих речей та послуг, які позивач перерахувала в своєму позові.

Заборгованості по сплаті аліментів перед ОСОБА_1 він не має.

ОСОБА_2 вказує, що зі своєю донькою ОСОБА_3 він не спілкуюся не за власним бажанням, а тому, що Позивач не надає такої можливості, створює перешкоди та надає недостовірну інформацію щодо нього їх дитині.

Від другого шлюбу він має двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Його позиція, як батька 3 дітей, спрямована на досягнення рівномірного забезпечення їх інтересів, а тому розмір аліментів, які з нього стягується є обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, тобто обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним, та незалежним від віку останніх.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.12,11,13).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2005 р. з ОСОБА_10 на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.06.2005 р. до досягнення дитиною повноліття, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. (а.с.14).

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2016 року по справі № 610/4267/16-ц, залишеним без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.03.2017 року по справі № 22-ц/790/2331/17, зменшено розмір аліментів до 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму (а.с.15-17).

При ухваленні вищезазначених судових рішень судом вже надано правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а саме: при зменшенні розміру аліментів судом враховано, що на утриманні позивача перебуває двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу, хвора, непрацездатна матір, що свідчить про зміну його матеріального та сімейного стану.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд відмовляє позивачці у задоволенні вимоги про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2005 року.

Підстав, передбачених ч. 1 ст. 192 СК України суд не вбачає.

Щодо позовної вимоги Позивача про стягнення з відповідача 500 грн. додаткових витрат щомісячно, суд зазначає наступне.

Позивач обґрунтовує вказану вимогу хворобою дитини та необхідністю постійного її лікування, відвідуванням донькою додаткових занять та необхідністю додаткових витрат на розвиток її здібностей, однак в підтвердження зазначеного не надала жодного розрахунку, чому саме така сума підлягає стягненню.

Таким чином, зазначений платіж неможливо класифікувати, як додаткові витрати на утримання дитини, оскільки цей платіж є тими ж аліментами в твердій грошовій сумі, в той час як частка аліментних платежів вже визначена рішенням суду та становить 1/6 частину.

Позивач посилається на законодавчі зміни, як на підставу для задоволення позову, зокрема на ст. 183 СК України, відповідно до якої той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи з положень ст. 183 СК України, відповідач маючи 3 дітей, з метою рівномірного розподілення його доходу повинен сплачувати на одну дитину 1/6 частину від усіх видів заробітку. Якщо розділити на 3 частини такий заробіток, то така частка і буде становити 1/6 частину його доходу, що і було визначено в Рішенні Балаклійського районного суду Харківської області від 26.01.2017р. по справі № 610/4267/16-ц, залишеному без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.03.2017р. по справі № 22-ц/790/2331/17.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на її користь половину понесених додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами, а саме станом здоров`я дитини в сумі 10455,00 грн.

Згідно зі статтею 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з довідки лікаря стоматолога ПП «ЛізаДент» м. Харків від «16» червня 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на лікуванні з діагнозами: скупченість зубів верхньої та нижньої щелепи, карієс, флюороз зубів. На лікування у стоматолога витрачено 20 210,00 грн., що підтверджується квитанціями від «06» квітня 2017 року, «22» квітня 2017 року, травня 2017 року, «17» травня 2017 року, «23» травня 2017 року, «16» червня 2017 року (а.с. 18-22).

Крім того згідно рецепта на придбання окулярів та замовлення № 727, виконаним ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_3 02.07.2017 року придбані окуляри, вартість яких становить 700,00 грн. (а.с.23-24).

Загальний розмір витрат на оздоровлення та лікування дитини у 2017 році, підтверджений доказами, складає суму в розмірі 20 910,00 грн. Тому стягненню з відповідача підлягає половина понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 455,00 грн.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-185 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину понесених додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 455,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.09.2017 року.

Суддя В.М. Тімонова