Справа № 751/4103/16-ц Провадження № 22-ц/795/1325/2017 Суддя у I інстанції Косач І. А.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

31 серпня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Бечка Є.М., Страшного М.М.,

з участю секретаря судового засідання Поклада Д.В.,

представника ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, - ОСОБА_4, ОСОБА_5, його представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки VOLKSWAGEN LT 30, 2006 року випуску, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 у сумі 126 211 грн. 62 коп.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в їх задоволенні, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Стверджував, що судом першої інстанції було здійснено вихід за межі позовних вимог ОСОБА_2., оскільки було задоволено її позов про поділ спільного майна подружжя, в той час, коли її позовні вимоги в остаточному варіанті полягали у стягненні з відповідача грошової компенсації вартості її частки у праві власності на автомобіль, а також зазначалось про те, що судом помилково застосовано положення ст. 70 СК України, оскільки вказана норма не застосовується до спірних майнових правовідносин, що виникли між подружжям після розірвання шлюбу. Посилаючись на п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309 ЦПК України, ОСОБА_5 вказував на зазнечене порушення як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду в частині зустрічних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна жодною із сторін не оскаржується, а тому вказане рішення підлягає апеляційному перегляду лише в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості її частки у праві власності на автомобіль.

Задовольняючи позовні вимоги в наведеній вище частині, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль марки VOLKSWAGEN LT 30, 2006 року випуску, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 було придбано сторонами під час шлюбу, відповідно, згідно положень ст. 60, 70 СК України, зазначене рухоме майно є об'єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5, на підставі договору від 19.02.2015 року з ОСОБА_7, було здійснено відчуження зазначеного майна третій особі без письмової згоди ОСОБА_2, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в сумі 126 211 грн. 62 коп. з урахуванням середньої ринкової вартості спірного автомобіля, визначеної висновком судової автотоварознавчої експертизи № 3990-3992/16-24 від 15.02.2017 року.

З матеріалів справи встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було зареєстровано 17.07.2012 року (том 1, а.с. 6).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.12.14 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, зареєстрований 17.07.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 823, було розірвано (том 1 а.с.5).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22.07.2016 року вищезазначене заочне рішення було залишене без зміни (том 2, а.с. 33-34).

Під час перебування сторін у шлюбі, 02.03.2013 року ними було придбано автомобіль марки «VOLKSWAGEN LT 30», д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1, 2006 року випуску, що встановлено з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 02.03.2013 року, та здійснено державну реєстрацію зазначеного рухомого за ОСОБА_5 (а.с. том 1, а.с.53-54).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідно до положень ст. 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України, зазначене майно являлось спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

19.02.2015 року між ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу ВІА № 986894, відповідно до якого, продавець продав, а покупець придбав транспортний засіб VOLKSWAGEN LT 30, д.н.з. НОМЕР_2, номер кузова (VIN) - НОМЕР_1, 2006 року випуску за суму 23 993 грн. 59 коп. (том 1 а.с.41). При цьому, жодної компенсації вартості частки у праві власності на зазначене майно ОСОБА_2. не отримала.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від 15.02.2017 року № 3990-3992/16-24, середньоринкова вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 30», д.н.з. НОМЕР_3 станом на момент проведення експертизи - 01.02.2017 року становить 252 423 грн. 24 коп. (том 3, а.с.101-111).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зазначив про рівність прав кожного з колишнього подружжя на володіння, користування і розпорядження майном ( ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України), що належить їм на праві спільної сумісної власності, та встановивши під час розгляду справи про поділ спільного сумісного майна подружжя, що ОСОБА_5 було здійснено відчуження спірного автомобіля без письмової згоди ОСОБА_2. та використано грошові кошти від його відчуження у власних інтересах, врахував при поділі середньоринкову вартість автомобіля марки «VOLKSWAGEN LT 30», д.н.з. НОМЕР_3 станом на час розгляду справи та стягнув на користь ОСОБА_2. відповідну компенсацію вартості належної їй частки майна, відчуженого не в інтересах сім'ї.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 відносно того, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та керувався нормами матеріального права, які не регулюють спірних правовідносин, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки в межах апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції було ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 червня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: