Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 23 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, за апеляційною скаргою комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 21 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (далі КП «Житомиртеплокомуненерго») звернулося до суду з даним позовом та з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 14.11.2016 року та 14.03.2017 року, позивач просив стягнути з ОСОБА_1П на його користь заборгованість за послуги централізованого опалення у розмірі 13228 грн. 62 коп., яка утворилася за період з 01.10.2009 року по 01.03.2017 року. Свої позовні вимоги мотивував тим, що КП «Житомиртеплокомуненерго» надає послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, відповідно до умов, визначених чинним законодавством України. ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1, яка забезпечується послугами централізованого опалення, які надає позивач. Відповідач не сплачує кошти за надані послуги, внаслідок чого, утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку останнього.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 21 червня 2017 року позов КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за відпущену теплову енергію за період з 21.03.2013 року по 25.08.2016 року в сумі 2628 грн. 85 коп.

Додатковим рішення Богунського районного суду м.Житомира від 24 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 475 грн. 13 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради просить змінити рішення суду першої інстанції від 21.06.2017 року, яким збільшити розмір заборгованості на 1603 грн. 63 коп. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає, що у судовому засіданні представник позивача вказував на те, що квартира АДРЕСА_2 за весь спірний період забезпечувалась послугами централізованого опалення, дана інформація відповідачем не була спростована. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно відмовив позивачу у задоволенні позову про стягнення заборгованості в сумі 1603 грн. 63 коп..

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3, яка забезпечується послугами централізованого опалення, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року (далі Правила).

За надані послуги, відповідач не сплачує кошти, внаслідок чого, утворилася заборгованість, згідно особового рахунку, за період з 01.10.2009 року по 01.01.2016 року у сумі 7624 грн. 93 коп.

Згідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Стаття 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою.

З матеріалів справи вбачається, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання води сторонами не укладався. Так як, позивачем, було вчинено дії на користь відповідача надано послуги, тому договір про надання послуг вважається фактично укладеним з моменту надання відповідачу таких послуг.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п.20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

21 березня 2016 року КП «Житомиртеплокомуненерго» зверталося до Богунського районного суду м.Житомира з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за надані послуги з централізованого опалення.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 30 березня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви КП «Житомиртеплокомуненерго» про видачу судового наказу про стягнення заборговансті за надані послуги з ОСОБА_1

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК Укоаїни позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно вважав, що з врахуванням заяви ОСОБА_1 про застосування строку позовної давності з останнього підлягає стягненню заборгованість за централізоване опалення в межах трирічного строку.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил).

Таким чином, термін виконання зобов'язання за централізоване опалення за березень 2013 року встановлено до 20 квітня 2013 року, а з заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду 21 березня 2016 року.

З врахуванням наведених вимог закону та обставин справи, колегія суддів вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за централізоване опалення за березень 2013 року в повному обсязі в сумі 160 грн. 03 коп., а не за 11 днів, як вважав, суд першої інстанції, оскільки згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005 року, споживач зобов'язаний сплатити за такі послуги не пізніше 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Різниця суми заборгованості за цей період становить 103 грн. 24 коп. (160 грн. 03 коп. - 56 грн. 79 коп.).

Крім того, колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за надані послуги з теплопостачання в період тимчасової відсутності відповідача з огляду на таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 25.08.2015 року звернувся до КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з заявою, в якій просив не нараховувати йому плату за послуги опалення, оскільки він не має доступу до свого житла.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість в сумі 2 628 грн. 85 коп. утворилася за період з 21.03.2013 року по 25.08.2015 року.

Таким чином, судом першої інстанції з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість за період з 21.03.2013 року по 25.08.2015 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сімї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1 п. 29 Правил, споживач має право зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Пунктом 24 Правил встановлено, що споживачі можуть відмовитися від отимання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п.25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Таким чином, згідно з Правилами підставою для припинення нарахування плати за централізоване теплопостачання є відключення споживача від мереж централізованого опалення в установленому органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства порядку.

Матеріали справи не містять доказів того, що квартира ОСОБА_1 була відключена від централізованого опалення в період його тимчасової відсутності.

Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 500 грн. 39 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення за період з 25.08.2015 року по 01.02.2016 року.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, із збільшенням розміру стягнутої з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання з 2 628 грн. 85 коп. до 4 232 грн. 48 коп. (2 628, 85 грн. + 103,24 грн. + 1500, 39 грн.).

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 21 червня 2017 року змінити, збільшити розмір заборгованості за надані послуги з теплопостачання з 2 628 грн. 85 коп. до 4 232 грн. 48 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді