Справа № 144/264/16-ц Провадження № 22-ц/772/2299/2017Головуючий в суді першої інстанції Задорожна Л. І.
Категорія 23Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.

з участю секретаря судових засідань Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Агрофірми приватне сільськогосподарське підприємство "Ташлик" на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 28 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Агрофірми приватне сільськогосподарське підприємство "Ташлик" про визнання змін до договору оренди землі недійсними, -

встановила:

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 28 липня 2017 року позов задоволено. Визнано зміни до договору оренди землі, зареєстрованого 19 березня 2008 року в Теплицькому районному відділі Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" за №, між ОСОБА_5 та АФ ПСП "Ташлик" від 25 серпня 2010 року, зареєстровані у відділі Держкомзему у Теплицькому районі 16 травня 2011 року за №01132,- недійсними.

Вирішено питання про стягнення із відповідача на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2228,48 грн.

Не погодившись із рішенням Агрофірма ПСП "Ташлик" подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представник Агрофірми ПСП "Ташлик" Горовий С.І. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 подала суду письмові заперечення проти апеляційної скарги, в судове засідання не з'явилася, що відповідно до частини 2 статті 305 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляції та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що30 грудня 2006 року між ОСОБА_5 та Агрофірма ПСП "Ташлик" с.Веселівка Теплицького району був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,1480га, строком дії 4 роки 11 місяців, який був зареєстрований в Теплицькому державному відділі департаменту державної реєстрації Вінницької регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 19 березня 2008 року за № 82 25 серпня 2010 року до вказаного договору були внесені зміни в частині строку дії договору, де змінено строк дії договору - з 4 років 11 місяців на 15 років, та змінено розмір орендної плати, дані зміни зареєстровані у Теплицькому районному відділі Держкомзему 16 травня 2011 року за № 01132.

25 серпня 2010 року до договору оренди землі були внесені зміни щодо строку його дії та розміру орендної плати.

Так, змінами визначено, що договір укладено на 15 років, а орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1168,27 грн., що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_4Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 2,1480га, що розташована на території Веселівської сільської ради Теплицького району.

04 лютого 2016 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку площею в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Задовольняючи позов позивача ОСОБА_4, яка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність волевиявлення ОСОБА_5 на встановлення його цивільних прав та обов'язків щодо передачі в оренду земельної ділянки, яка перебувала у його власності, на умовах, що були визначені в змінах до договору оренди землі.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків - частина 1 статті 202 ЦК України.

Частинами 3,4 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п.8 Постанови від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 цього Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи №312-П від 26.09.2016 року, проведеною відповідно до ухвали суду від 09.06.2016 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 на змінах (доповненнях) від 25 серпня 2010 року до договору оренди землі, які зареєстровані 16 травня 2011 року за №01132, які були укладені між ОСОБА_7 та АФ ПСП "Ташлик" виконано не ОСОБА_5, а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_5 в дорученні від 27 липня 2010 року, яке посвідчено секретарем Веселівської сільської ради Теплицького району, виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою.

За статтею 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

А тому, за клопотанням відповідача у справі та на підставі ухвали суду від 07.02.2017 року проведено додаткову судово-почеркознавчу експертизу №4071/4072/17-32 від 13 червня 2017 року відповідно до висновку якого, підписи від імені ОСОБА_5 у рядку "Орендодавець" в оригіналах трьох примірників змін від 25 серпня 2010 року до договору оренди землі, які зареєстровані 16 травня 2011 року за №01132, які було укладено між ОСОБА_5 та АФ ПСП "Ташлик" виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції встановивши на підставі наявних у справі доказів, що зміни до договору оренди, укладені від імені ОСОБА_5 підписані не ним, а іншою особою є такими, що були укладені без волевиявлення останнього, дійшов правильного висновку про їх недійсність на підставі частини 3 статті 203, та частини 1 статті 215 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні заяви відповідача Агрофірми ПСП "Ташлик" про застосування строку позовної давності суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивачем такий строк не пропущено.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - частина 1 статті 261 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізовувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Суд встановив, що позивач дізналась про порушення свого права, тобто про наявність спірного правочину (змін до договору) лише у лютому 2016 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

А тому посилання апелянта на те, що початок перебігу строку позовної давності для позивача, яка є спадкоємцем орендодавця, необхідно обчислювати з моменту державної реєстрації договору оренди, колегія суддів визнає їх такими, що суперечать нормам статті 261 ЦК України.

Не можуть бути підставою для скасування судового рішення і посилання апелянта на неправильне вирішення судом питання про судові витрати, в тому числі розмір витрат на сплату судового збору і на правову допомогу.

Так, позивачем сплачено судовий збір не лише за подання позовної заяви, а й за клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, що відповідає вимогам закону.

На підтвердження факту надання й витрат на оплату правової допомоги позивачем надано не лише квитанцію до прибуткового касового ордеру на 500 грн., а й ордер на надання правової допомоги, витяг з угоди, де вказано, що зазначена сума сплачена за написання позовної за яви до суду. Крім того, адвокат брала участь в судових засідання в справі в суді першої інстанції, а тому такий розмір витрат на правову допомогу не можна вважати необґрунтованим, як про те просить апелянт.

Отже колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 304, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Агрофірми приватне сільськогосподарське підприємство "Ташлик" відхилити, а рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 28 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду/підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.