справа № 361/5313/16-ц
провадження № 2-о/361/78/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 червня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Пальчак Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Броварське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту належності документа,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт належності йому трудової книжки колгоспника, виданої на його ім'я 25 березня 1975 року колгоспом ім. В.І.Леніна Донської сільської ради Сімферопольського району Республіки Крим.

В обґрунтування заяви зазначав, що у 1973 році в колгоспі ім. В.І.Леніна села Донське Сімферопольського району Республіки Крим він розпочав свою трудову діяльність, 25 березня 1975 року йому було оформлено трудову книжку колгоспника. У травні 2016 року він досяг пенсійного віку та звернувся до Броварського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Управління ПФУ) із заявою про призначення пенсії. При перевірці наданих ним документів Управлінням ПФУ в трудовій книжці колгоспника виявлено виправлення в році народження з 1957 на 1956, тому у призначенні пенсії йому відмовлено.

Раніше цього виправлення у даній трудовій книжці колгоспника він не помічав, оскільки вважав, що рік його народження підтверджується свідоцтвом про народження, паспортом та військовим квитком.

Надані ним на підтвердження стажу роботи в колгоспі ім. В.І.Леніна додаткові довідки Управлінням ПФУ не визнаються, оскільки вони видані на тимчасово окупованій території України.

Встановлення факту належності йому виданої 25 березня 1975 року трудової книжки колгоспника необхідно для належного оформлення та отримання пенсії.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа: Управління ПФУ, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилося, про причини неявки не повідомило, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Бирлівка Драбівського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, паспортом громадянина України НОМЕР_2, військовим квитком серії НОМЕР_3, трудовою книжкою серії НОМЕР_4. Проживає та зареєстрований він за адресою: АДРЕСА_1.

13 червня 2016 року заявник звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком.

Рішенням Управління ПФУ від 15 червня 2016 року ОСОБА_3 у призначенні пенсії відмовлено, оскільки страховий стаж складає лише 13 років 4 місяці 6 днів.

Із даного рішення Управління ПФУ вбачається, що на підтвердження трудового стажу заявник ОСОБА_3 надав трудову книжку колгоспника, у якій на титульній сторінці було допущено грубе виправлення в даті народження.

Також з цього рішення видно, що на підтвердження стажу роботи заявника в колгоспі ім. В.І.Леніна Донської сільської ради Сімферопольського району Республіки Крим у період з 1973 року по 1994 рік ОСОБА_3 надано Управлінню ПФУ архівні довідки № 889/02-24 і № 890/02-24 від 24 травня 2016 року, видані адміністрацією Донського сільського поселення Сімферопольського району Республіки Крим.

Зазначені у довідках періоди роботи ОСОБА_3 у колгоспі до загального стажу його роботи Управлінням ПФУ не враховано, так як ці довідки видані посадовими особами органу, що знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Із дослідженої в суді трудової книжки колгоспника, виданої на ім'я заявника ОСОБА_3 25 березня 1975 року колгоспом ім. В.І.Леніна Донської сільської ради Сімферопольського району Республіки Крим, рік вступу в члени колгоспу - серпень 1973 року, вбачається, що у цій трудовій книжці на титульному аркуші міститься виправлення в році народження заявника на 1956 рік, а також відомості про його роботу у даному колгоспі в період із серпня 1973 року по червень 1997 року.

Відповідно до п. п. 1, 2 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 № 310 "Про трудові книжки колгоспників", трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, ведуться вони на всіх членів колгоспів з моменту їх прийняття у членство колгоспів.

Згідно із п. 5 цих Основних положень у трудову книжку колгоспника вносяться зокрема, відомості про колгоспника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Ведення трудових книжок працівників здійснюється відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої 29 липня 1993 року спільним наказом № 58 Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України.

У п. 2.13 вказаної вище Інструкції передбачено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я та по батькові тощо) із посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім'я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У ст. ст. 1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що тимчасово окупована територія України (сухопутна територія Автономної Республіки Крим) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У п. 12 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України також роз'яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до архівних довідок № 889/02-24 і № 890/02-24 від 24 травня 2016 року, виданих ОСОБА_3 адміністрацією Донського сільського поселення Сімферопольського району Республіки Крим, правонаступником колгоспу ім. В.І.Леніна Сімферопольського району на підставі рішення загальних зборів колгоспників (протокол № 1 від 12 січня 1993 року) було КСП ім. В.І.Леніна Сімферопольського району, правонаступником якого в подальшому став СВК "Донський", що ліквідований за рішенням господарського суду від 05 березня 2008 року. Архів прийнятий Донською сільською радою у березні 2008 року. У книгах обліку розрахунків по оплаті праці в колгоспі ім. В.І.Леніна Сімферопольського району є відомості про роботу ОСОБА_3 у цьому колгоспі.

Зазначені довідки видані органом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. Ці довідки відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсними та не створюють правових наслідків.

Згідно із ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що заявник ОСОБА_3 позбавлений можливості посвідчити належним чином внесені у видану йому 25 березня 1975 року трудову книжку колгоспника відомості про рік його народження, якою підтверджуються періоди його роботи в колгоспі ім. В.І.Леніна Донської сільської ради Сімферопольського району Республіки Крим, забезпечуючи право особи на судовий захист своїх прав та інтересів, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 про встановлення факту належності йому трудової книжки колгоспника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 57, 60, 212 - 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка колгоспника, видана 25 березня 1975 року на ім'я ОСОБА_3 колгоспом ім. В.І.Леніна Донської сільської ради Сімферопольського району Республіки Крим, рік вступу в члени колгоспу серпень 1973 року, із виправленням року народження на 1956, належить ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Бирлівка Драбівського району Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.