Справа № 266/1949/17
Провадження № 2/266/712/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі - Петрухіной Т.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

співвідповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання права на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0597 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також житловий будинок АДРЕСА_1. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька, а тому звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом видано свідоцтвом про право на спадкування на земельну ділянку, однак постановою нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій та видачу свідоцтва про право на спадкування на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 Просила суд визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 з всіма надвірними спорудами, в порядку спадкування після смерті батька.

Після витребування судом спадкової справи після смерті ОСОБА_4 до участі у справі залучені як співвідповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила позов задовольнити, зазначивши о обгрунтування про те, що після смерті батька вона є єдиною спадкоємицею за законом. Спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2 відмовився від спадщини, що підтверджується його заявою, поданою нотаріусу. Її брат - ОСОБА_6 помер за два місця до смерті батька. Тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась тільки вона. Третя особа ОСОБА_5 мешкала разом із батьком, однак у жовтні 2016 року вона забрала свої речі та речі батька та виїхала в невідомому напрямку. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання позов визнав та пояснив, що про заповіт, який було залишено його дідом ОСОБА_4 на його користь, він не знав та дізнався вже у нотаріуса. Однак він прийняв рішення про відмову від прийняття спадщини, про що подав відповідну заяву нотаріусу. Не заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача - Маріупольської міської ради не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила та за даними ДПС України вона виїхала з межі України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що власником будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами є ОСОБА_4, що підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 9923736 від 23.02.2006 року (а.с.11)

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 04.12 2015 року, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. (а.с.8)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належного йому будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, а також земельної ділянки за тією ж адресою, яка належала йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу № 2669 від 10.07.1975 року, посвідченого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою, державного акту на право приватної власності на землю від 05.08. 1998 року.

Позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 21.07. 1964 року. (а.с.7)

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається зі спадкової справи № 169/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його донька ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась із заявою про прийняття спадщини. (а.с.35)

Як слід з заповіту від 05.08. 2015 року, ОСОБА_4 все належне йому майно у разі його смерті заповідав своєму онукові - ОСОБА_2, при цьому поклав на нього обов'язок надати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 право безкоштовного довічного користування зазначеними у заповіті житловим будинком з господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.46)

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1237 ЦК України заповідач має право зробити у заповіті заповідальний відказ. Відказоодержувачами можуть бути особи, які входять, а також ті, які не входять до числа спадкоємців за законом.

За ч. 2 ст. 1238 ЦК України на спадкоємця, до якого переходить житловий будинок, квартира або інше рухоме або нерухоме майно, заповідач має право покласти обов'язок надати іншій особі право користування ними. Право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном зберігає чинність у разі наступної зміни їх власника. Право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном, одержане за заповідальним відказом, є таким, що не відчужується, не передається та не переходить до спадкоємців відказоодержувача. Право користування житловим будинком, квартирою або іншою будівлею, надане відказоодержувачеві, не є підставою для проживання у них членів його сім'ї, якщо у заповіті не зазначено інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_4. (а.с.34)

Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 у вигляді земельної ділянки площею 0,0597 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.04. 2017 року та отримаа відповідне свідоцтво про право на спадщмну. (а.с.86)

Разом з цим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Другої маріупольської державної нотаріальної контори Шаповалової Л.В. від 13.04.2017 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, після померлого ОСОБА_8 а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 (а.с.91)

Разом з цим, право власності спадкодавця на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 63,1 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м за життя було ним набуто на законних підставах та відповідно до положень чинногоо законодавства зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом. (а.с.11)

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за законом, не може реалізувати свої права, а тому з метою захисту спадкових справ позивача суд задовольняє позов в повному обсязі, а саме визнає за позивачем право власності в порядку спадкування на будинок, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Керуючись, ст.ст. 15, 16, 60, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 182, 328, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (загальною площею 63,1 кв.м, жилою площею 30,2 кв.м) з усіма надвірними спорудами та будівлями.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзюба М. В.