Справа № 161/8685/17
Провадження № 2/161/2888/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань Кубяк О.В., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни, Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

02 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суд з позовом до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни, Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м на сьомому поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, за адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_6. Після її смерті відкрилися спадщина у вигляді спірної квартири.

За життя спадкодавець залишила заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно позивачу.

Позивач належним чином та вчасно прийняла спадщину, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що у свідоцтві про право власності на квартиру, а також у заповіді прізвище спадкодавця зазначено як ОСОБА_6, а у свідоцтві про смерть - ОСОБА_6.

Посилаючи на вищенаведені обставини позивач просить суд визнати право власності на спірну квартиру.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Нотаріус у письмові заяві від 05 липня 2017 року №67/02-14 заперечила щодо задоволення позовних вимог стосовної неї, оскільки вона не може бути відповідачем у позові спадкоємця по визнання права власності на спадкове майно.

Представник Луцької міської ради у судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 (а.с.11). 26 лютого 2016 року було внесено зміни до актового запису про смерть, відповідно до яких прізвище ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_6 (а.с.12).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2017 року у справі №161/5163/17, встановлено факт, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14).

З врахування вищенаведених документів слід дійти висновку, що померла ОСОБА_6 є матір'ю позивача ОСОБА_2.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).

За свого життя померла склала заповіт від 02 березня 2007 року, у якому розпорядилася все своє майно, в тому числі спірну квартиру, заповісти дочці ОСОБА_2 (а.с.9).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємець за заповітом, ОСОБА_2, прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви 12 жовтня 2015 року.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Оскільки ОСОБА_2 у встановленому порядку та вчасно прийняла спадщину за заповітом, суд дійшов висновку, що наразі єдиним спадкоємцем всього майна померлої є позивач.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори від 16 червня 2016 року №49/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця в різних документах.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На думку суду, розбіжність у написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_6 не може бути перешкодою для реалізації прав спадкоємця останньої - ОСОБА_2, оскільки під час судового розгляду встановлено, що позивач дійсно є дочкою спадкодавця та єдиним спадкоємцем за заповітом. З наведених мотивів та підстав суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі до Луцької міської ради.

У задоволенні позовних вимог до нотаріуса суд відмовляє, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у спорі про визнання права власності на спадкове майно.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі статей 392, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_6в порядку спадкування за заповітом, а саме на однокімнатну квартиру, загальною площею 34,7 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м на сьомому поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, за адресою АДРЕСА_1.

У задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Сопронюк Ірини Олександрівни - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.О. Подзіров