_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/117/17
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

31.08.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

секретар судового засідання Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, суд, -

в с т а н о в и в :

04.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та просить визнати незаконним та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2016 року, по якому боржником є ОСОБА_1; визнати незаконними дії державного виконавця Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з невиконання вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» в частині не надіслання боржнику ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2016 року. При цьому скаржник посилається на те, що на примусовому виконанні Київського ВДВС ОМУЮ перебуває виконавчий лист по справі № 520/10839/15-ц. Однак, державний виконавець всупереч Закону України «Про виконавче провадження» не надіслав скаржнику копії постанови по відкритому виконавчому провадженню, та державним виконавцем порушено положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник зазначає, що державний виконавець неправомірно стягує з його пенсії кошти у розмірі 600 грн., що перевищує 20 % розміру пенсії, та відрахування має складати 230 грн.

До судового засідання скаржник ОСОБА_1 повторно не зявився, повідомлявся належним чином. Представник скаржника ОСОБА_2 до судового засідання також повторно не зявився, надав до суду заяву про відкладення судового засідання на іншу дату у звязку із зайнятістю в Одеському окружному адміністративному суді.

Суд зазначає, що у судовому засіданні 05.05.2017 року за участю представника скаржника було оголошено перерву та надано час для ознайомлення. 12.06.2017 року представник ОСОБА_2 надав до суду заяву про ознайомлення із матеріалами справи, однак станом на 31.08.2017 року із матеріали справи не ознайомився. В подальшому до судових засідань, призначених на 13.06.2017 року та 31.08.2017 року не зявився.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд зазначає, що стороною скаржника неналежно здійснюються його процесуальні права і виконуються процесуальні обовязки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду скарги.

Відповідно до ст. 172 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання, незалежно від причин, позивача або відповідача, яким повідомлено у встановленому законом порядку про час і місце судового засідання, суд розглядає справу за наявності у справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

З урахуванням положень ст. 172 ЦПК України, та з урахуванням тривалого перебування справи у проваджені суду /провадження у справі відкрито 05.04.2017 року/, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони скаржника, повідомленої належним чином.

Представник Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні 05.05.2017 року представник Відділу надав до суду письмові заперечення на скаргу разом із завіреною копією матеріалів виконавчого провадження.

Стягувач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву представника ОСОБА_4 про розгляд справи за її відсутності та просить відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 22.12.2016 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 520/10839/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та судових витрат у розмірі 429,64 грн. У виконавчому листі адреса боржника ОСОБА_1 вказана АДРЕСА_1 /а.с. 21-22/.

З матеріалів виконавчого провадження, наданого представником Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області у судовому засіданні 05.05.2017 року вбачається, що 27.12.2016 року представник стягувача ОСОБА_4 надала до Відділу заяву про відкриття виконавчого провадженні разом із необхідним пакетом документів /а.с. 19/.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» /в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин/ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

28.12.2016 року державним виконавцем Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53210217 з виконання виконавчого листа № 520/10839/15-ц, виданого 22.12.2016 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1429,64 грн. /а.с. 26/.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» /в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин/ передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Судом досліджено супровідний лист від 28.12.2016 року та реєстр відправки рекомендованої кореспонденції, з яких слідує, що саме 28.12.2016 року на адресу боржника ОСОБА_1, зазначену у виконавчому листі - АДРЕСА_1/, державним виконавцем було відправлено копію постанови та декларації про доходи /а.с. 27-29/.

Таким чином судом встановлено, що державний виконавець у чіткій відповідності до положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» /в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин/ направив боржнику ОСОБА_1 на адресу, зазначену у виконавчому листі - АДРЕСА_1/, копію постанови про відкриття виконавчого провадження. У звязку із чим, доводи сторони скаржника щодо порушення державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та спростовуються дослідженими матеріалами справи.

У тексті поданої до суду скарги ОСОБА_1 зазначає, що державним виконавцем порушено положення ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд зазначає, що у ході розгляду справи представник скаржника не конкретизував в чому, на його думку, полягає порушення державним виконавцем положень даної норми, якою визначено умови, за яких виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

19.01.2017 року державним виконавцем прийнято постанову, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, що отримує дохід в Управлінні ПФУ в Київському районі м. Одеси у розмірі 20 % щомісячно від пенсії боржника до виплати загальної суми боргу /а.с. 35-36/.

Згідно відповіді Управлінні ПФУ в Київському районі м. Одеси від 16.01.2017 року розмір пенсії боржника ОСОБА_1 становить 2903,6 грн. /а.с. 33/.

Таким чином, доводи сторони скаржника про отримання ним пенсії у розмірі 1300 грн. та неправомірність відрахування у звязку з цим з його пенсії коштів у розмірі 600 грн., спростовуються дослідженими матеріалами справи, а саме відповіддю Управлінні ПФУ в Київському районі м. Одеси від 16.01.2017 року.

Разом із тим, суд критично оцінює доводи сторони скаржника, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року у справі № 520/10839/15-ц не стягнуто судовий збір. До скарги надано саме рішення суду І інстанції. Разом із тим, з дослідженої основної справи № 520/10839/15-ц вбачається, що рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. та судових витрат у розмірі 429,64 грн.

Суд зазначає, що стороною скаржника недобросовісно виконуються права та обовязки, оскільки скаржник мав намір ввести суд в оману. Так як, ОСОБА_1 цілеспрямовано у скарзі не зазначив, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2015 року було оскаржено та як наслідок скасовано рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2016 року, на підставі саме якого і видано виконавчий лист у справі № 520/10839/15-ц, по якому і було відкрито виконавче провадження.

При цьому суд зазначає, що виконавче провадження містить особисту розписку боржника ОСОБА_1 про ознайомлення із матеріалам виконавчого провадження. У звязку із чим, боржнику було достеменно відомо про хід виконавчих дій та стан виконавчого провадження.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області не підлягає задоволенню, так як необґрунтована та недоведена.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» /в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин/, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Київського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.