Справа №: 398/1889/17
провадження №: 2/398/1926/17
"13" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг
В травні 2017 року КП «Теплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3-х % річних. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг (послуги теплопостачання), що підтверджується відкритим на ім'я відповідача особовим рахунком НОМЕР_2. Відповідач не виконує належним чином зобов'язання, в результаті чого станом на 01 лютого 2017 року виникла заборгованість в розмірі 13 957 грн. 78 коп., що складається з: 11 731 грн. 70 коп. - заборгованість за послуги теплопостачання; 310 грн. 13 коп. - 3% річних; 1 915 грн. 95 коп. - індекс інфляції.
Представник позивача, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення (а. с. 28).
Відповідач тричі в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, (а. с. 6, 14, 19, 21). Судова повістка вручена КП «Житлогосп» (а. с. 25, 32, 34). Причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Відповідно до ч. 5 ст. 74 та ч. 4 ст. 76 ЦПК України, вважається таким, що про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
Відповідно до 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням.
Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Частиною 3 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено принцип безперебійного надання споживачу комунальних послуг.
Відповідач є власником/наймачем квартири АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Житлогосп» від 15 лютого 2017 року (а. с. 6).
Відповідно до довідки АБ №476421 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, один з видів діяльності якого - послуги теплопостачання (а. с. 10).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.
Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13.
Судом встановлено, що до квартири, в якій проживає відповідач, позивачем постачається теплова енергія, ташляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_2на ім'я відповідача між сторонами виникли фактичні договірні відносини.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. п. 17, 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. №630, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, відповідно до нормативів (норм) споживання або за показаннями засобів обліку (будинкових або квартирних лічильників). Плата за послуги має вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно з рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради №1065 від 30 грудня 2010 року, з 01 січня 2011 року КП «Теплокомуненерго» скориговані тарифи теплопостачання для населення та КП «Довіра» в частині відпуску теплової енергії для населення згідно з постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року №1801 «Про затвердження тарифу на теплову енергію КП «Теплокомуненерго» відповідно до додатку (а. с. 9).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми , якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.
Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, в якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов'язання.
Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13.
У зв'язку з несплатою відповідачем вартості наданих житлово-комунальних послуг, станом на 01 лютого 2017 року виникла заборгованість в розмірі 13 957 грн. 78 коп., що складається з: 11 731 грн. 70 коп. - заборгованість за послуги теплопостачання; 310 грн. 13 коп. - 3% річних; 1 915 грн. 95 коп. - індекс інфляції, що підтверджується розрахунком, наданим позивачем (а. с. 7, 8).
Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки, жодна із сторін не звернулась до суду з відповідною заявою - позовна давність судом при вирішення зазначеного спору не застосовується.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 600 грн. 00 коп.
На підставі ст. ст. 509, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст. 67 ЖК України, ст. 1, ч. 1 ст. 16, ст. 19, п. 5 ч. 3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 р. №630 та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства «Теплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Комунального підприємства «Теплокомуненерго» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг станом на 01 лютого 2017 року в розмірі 13 957 (тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 78 коп., що складається з:
11 731 грн. 70 коп. - заборгованість за послуги теплопостачання;
310 грн. 13 коп. - 3% річних;
1 915 грн. 95 коп. - індекс інфляції.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Комунального підприємства «Теплокомуненерго» судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Авраменко