Справа № 646/2285/17
№ провадження 2/646/1163/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

08.09.17 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сорока О.П.

за участю секретаря Кравчук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким він з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням інфляції за період з 01 квітня 2014 року по 31 травня 2017 року у розмірі 1658,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу за період з 01 квітня 2014 року по 04 липня 2017 року у розмірі 78,18 грн. та проценти від суми позики за період з 20 січня 2014 року по 04 липня 2017 року у розмірі 475,33 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20.01.2014 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяла у нього в борг грошові кошти в розмірі 800 грн., які зобов'язалась повернути до 01 квітня 2014 року, що підтверджується її власноручною розпискою. В той же час відповідач свої зобовязання не виконала.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав та просили його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов визнала частково, а саме в розмірі суми позики 800,00 грн.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог статті 545 ЦК України кредитор, прийнявши виконання зобовязання, повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобовязання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Суд приймає до уваги наявність оригіналу боргового документу у кредитора, що свідчить про існування невиконаного зобовязання.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушено зобовязання за договором позики по сплаті боргу, у звязку з чим на теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем складає 800 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у звязку із чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

При цьому зазначений договір не є безпроцентним відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Згідно із складеним позивачем розрахунком, належні йому 3% річних складають 78,18 грн., а сума боргу з урахуванням інфляції - 1658,00 грн.

При цьому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком індексованої суми боргу та 3% річних та вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині.

При цьому, розрахунок процентів на рівні облікової ставки НБУ повинен становити:

за період з 20.01.2014 по 14.04.2014 року розмір облікової ставки НБУ становив 9,5%, кількість днів 84, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *9,5%/365*84) -11,97 грн.;

за період з 15.04.2014 по 16.07.2014 року розмір облікової ставки НБУ становив 9,5%, кількість днів 92, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *9,5%/365*92) -19,16 грн.;

за період з 17.07.2014 по 12.11.2014 року розмір облікової ставки НБУ становив 12,5%, кількість днів 118, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *12,5%/365*118) 32,33 грн.;

за період з 13.11.2014 по 05.02.2015 року розмір облікової ставки НБУ становив 14%, кількість днів 84, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *14%/365*84) 25,76 грн.;

за період з 06.02.2015 по 03.03.2015 року розмір облікової ставки НБУ становив 19,5%, кількість днів 26, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *19,5%/365*26)-11,11 грн.,

за період з 04.03.2015 по 27.08.2015 року розмір облікової ставки НБУ становив 30%, кількість днів 176, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *30%/365*176)- 115,73 грн.;

за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 року розмір облікової ставки НБУ становив 27%, кількість днів - 27, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *27%/366*27) 15,93 грн.;

за період з 25.09.2015 по 21.04.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 22%, кількість днів 209, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *22%/366*209)-100.50 грн.;

за період з 22.04.2016 по 26.05.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 19%, кількість днів 35, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *19%/366*35) 14,54 грн.;

за період з 27.05.2016 по 23.06.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 18 %, кількість днів 28, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *18%/366*28) -11,02 грн.;

за період з 24.06.2016 по 28.07.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 16,5%, кількість днів 34, відтак за вказаний період проценти становлять(800 *16,5%/366*34)-12,26 грн.;

за період з 29.07.2016 по 15 .09.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 15,5%, кількість днів 49, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *15,5%/366*49)- 16,60 грн.;

за період з 16.09.2016 по 27.10.2016 року розмір облікової ставки НБУ становив 15%, кількість днів 41, відтак за вказаний період проценти становлять (800*15%/366*41)-13,45 грн.,

за період з 28.10.2016 по 13.04.2017 року розмір облікової ставки НБУ становив 14%, кількість днів 167, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *14%/365*167)-51,24 грн.

за період з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року розмір облікової ставки НБУ становив 13%, кількість днів 41, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *13%/365*41)-11,68 грн.

за період 26.05.2017 року - 04.07.2017 року розмір облікової ставки НБУ становив 12,5%, кількість днів 39, відтак за вказаний період проценти становлять (800 *12,5%/365*39)-10,68 грн.

Таким чином, загальна заборгованість за процентами становить 475,33 грн.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Крім того, оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, судові витрати судом не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 625, 1046,1049 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням інфляції за період з 01.04.2014 року по 31.05.2017 року у розмірі 1658,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три проценти річних з простроченої суми боргу з 01.04.2014 року по 04.07.2017 року у розмірі 78,18 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою на рівні встановленої Національним банком України облікової ставки з простроченої суми боргу з 20.01.2014 року по 04.07.2017 року у розмірі 475,33 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сорока О.П.