Справа № 685/707/17
Провадження № 2/685/209/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Дондель Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника Волицької сільської ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь Хмельницької області цивільну справу за позовом Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області, як органу опіки та піклування, поданим в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до ОСОБА_2 та ОСОБА_7, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Волицької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації, Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, діючи в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу відібрати від ОСОБА_2 та ОСОБА_7 їх малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також стягнути з кожного з відповідачів на користь Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» служби у справах дітей Хмельницької облдержадміністрації, де зараз перебувають двоє старших дітей, та на користь Спеціалізованого будинку дитини «Берізка», де перебувають молодший, аліменти на їх утримання в розмірі 200 грн./міс.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що повнолітні особи двох сімей у будинку, де проживають діти відповідачів, а це відповідачка ОСОБА_2 з трьома малолітніми дітьми як одна сімя, її батьки ОСОБА_8, ОСОБА_9 з неповнолітнім братом ОСОБА_10 як інша сімя, ведуть аморальний спосіб життя, вживають алкоголь, час від часу працюють у місцевому господарстві.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 не дбала про дітей, часто вживши алкогольні напої залишала їх без нагляду на деякий час, що становило загрозу для їх життя, враховуючи вік дітей, за дітьми часто наглядала мати відповідачки та її неповнолітній брат.

Відповідач ОСОБА_7, батько дітей, перебував у місцях позбавлення волі, де відбував призначене покарання.

20 жовтня 2016 року районним педіатром малолітнього сина відповідачів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, було направлено до дитячого відділення районної лікарні для проходження обстеження та призначення лікування, так як дитина за два місяці від народження не набрала достатньої ваги для достатнього фізіологічного розвитку. Але відповідач ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, забрала дитину з відділення лікарні та втекла, не повідомивши лікарів.

Про даний випадок в цей же день 20 жовтня 2016 року районний педіатр повідомила службу у справах дітей, у звязку з чим було прийнято рішення про повторне термінове обстеження даної сімї.

В ході обстеження наступного дня 21 жовтня 2016 року було встановлено незадовільні умови проживання сімї, зокрема, чистота та порядок в кімнатах не підтримуються, в оселі темні і прохолодно, в одній з кімнат відсутнє вікно, хоча з цього приводу працівниками служби неодноразово робилися зауваження, постільна білизна на ліжках дітей дуже брудна, дитячі речі розкидані по всьому будинку, практично неможливо було знайти чистий сезонний одяг для дітей, сніданок для дітей не був приготовлений, будь-яка їжа була відсутня, на кухні повна антисанітарія через невимитий посуд та бруд.

Враховуючи ці обставини, комісією було прийняте рішення про відібрання дітей, а також клопотати перед головою райдержадміністрації про їх негайне вилучення з сімї, у звязку з загрозою життю та здоровю.

При відібранні дітей працівники служби у справах дітей та поліції не змогли знайти теплі речі для старших дітей, а також сезонного та чистого одягу для двомісячного ОСОБА_6.

Усі діти спочатку були направлені на обстеження до Теофіпольської центральної районної лікарні, в ході якого було встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дуже погано розмовляють, не володіють навичками самообслуговування. При поступленні дітей до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» було встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, під час проведення занять молодшої групи активності та зацікавленості не виявляє, завдання виконує неохоче, з великою кількістю помилок, часто відволікається, у нього недостатньо розвинуте зв'язне мовлення, малий словниковий запас, має вади мовлення. Він уміє рахувати лише до «4», не може виконати елементарні арифметичні дії, не розрізняє геометричні фігури, не знає кольорів, пір року, рівень інтелектуальних здібностей у нього низький, пізнавальна активність не відповідає віковій нормі, конфліктний, тривожний, боязкий, невпевнений у собі. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, теж має малий словниковий запас, частково володіє навичками самообслуговування, проте потребує допомоги дорослих, важко знаходить спільні інтереси з дітьми у колективі, рівень інтелектуальних здібностей низький.

В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, та додатково пояснила, що виходячи з інтересів дітей є доцільним, щоб діти один рік перебували під опікою саме держави у дитячих будинках, так як за той період, коли вони не проживають з батьками, значно покращився фізичний стан дітей, вони стали краще розмовляти, у них зявилися нові навички.

Відповідач ОСОБА_2 позовних вимог не визнала та зазначила, що бажає, щоб діти проживали разом з нею, вона усвідомила всю протиправність своєї поведінки, в подальшому буде належним чином виконувати свої обовязки матері.

Відповідач ОСОБА_7, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в суд не зявився, справа розглянута за його відсутності. В ході судового засідання 14 серпня 2017 року, на якому був присутній відповідач ОСОБА_7, він не визнав позовних вимог.

Волицький сільський голова ОСОБА_3 зазначив, що в даний час вбачається покращення поведінки ОСОБА_2 порівняно з тим, що було на час відібрання дітей.

Від Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Хмельницької обласної державної адміністрації «Подолянчик» та Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка» надійшли заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, які зявилися, та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідачі являються батьками ОСОБА_4, який народився 11 червня 2010 року, ОСОБА_5, який народився 22 грудня 2012 року, та ОСОБА_6, який народився 24 серпня 2016 року, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-БВ №№ 127819, 192654 та 276115 відповідно, виданих 23 червня 2010 року, 09 січня 2013 року та 19 вересня 2016 року відповідно Волицькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області.

Наказом начальника Служби у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації від 27 вересня 2016 року № 27-но діти відповідачів були поставлені на облік як діти, які перебувають у складних життєвих обставинах.

В ході обстеження житлово-побутових умов проживання сімї проживання дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, 21 жовтня 2016 року в складі представників служби у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації, Теофіпольського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді райдержадміністрації та поліції було виявлено, що за місцем проживання відповідачки та її дітей незадовільні санітарно-гігієнічні умови проживання сімї, в будинку холодно, в одній з житлових кімнат не вставлене вікно, на кухні немитий посуд, на ліжках брудна постільна білизна, розкиданий одяг та речі, в день перевірки старші діти не були в школі та дитячому саду відповідно.

Розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 21 жовтня 2016 року № 258/2016-р, на підставі клопотання служби у справах дітей, з метою захисту прав дітей, було прийнято рішення щодо вжиття заходів щодо негайного відібрання малолітніх дітей відповідачів від батьків в звязку з загрозою їх життю та здоровю, та влаштуванню двох старших дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до Центру соціально-психологічної реабілітації «Подолянчик», а молодшого ОСОБА_6 до Хмельницького спеціалізованого будинку дитини «Берізка», де вони перебувають до даного часу.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Підставою, якою позивач обґрунтовує свої вимоги, є ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, наданої Волицькою загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів, ОСОБА_4 навчався у цій школі до 17 жовтня, школу відвідував регулярно, мав усе необхідне приладдя для першокласника.

З довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Подолянчик» від 18 квітня 2017 року № 219 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 неодноразово відвідувала своїх малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які перебувають у даному центрі, привозила гостинці.

Однак відповідач взагалі не відвідувала свого сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, який перебуває в Хмельницькому спеціалізованому будинку дитини «Берізка», що вбачається з довідки від 20 квітня 2017 року № 416.

З наданої Волицькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області характеристики від 18 квітня 2017 року № 70 вбачається, що за період проживання відповідач ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, але на час видачі довідки за нею не спостерігалося вживання алкогольних напоїв, скарг та заяв на неї до сільської ради не поступало.

Згідно довідки Теофіпольської центральної районної лікарні від 18 липня 2017 року, ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті лікарні з 2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. За допомогою не зверталася, проведена одна розяснювально-профілактична бесіда.

Таким чином, дослідивши докази в їх сукупності, судом вбачається, що за період часу з дня відібрання дітей до розгляду справи відповідач ОСОБА_2 змінила своє ставлення до виховання та догляду дітей, що виразилося у їх відвідуванні, вона приймає міри щодо лікування від залежності від вживання алкоголю, працевлаштувалася, тому підстав для відібрання дітей на даний час не вбачається, незважаючи на наявність фактів неналежного виховання дітей відповідачкою на час їх відібрання.

В обґрунтування вимог відібрання дітей від батька ОСОБА_7 позивачем наведено лише перебування його у місцях позбавлення волі, що не являється підставою для відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, згідно ч. 1 ст. 170 СК України, тому позов в цій частині також не підлягає задоволенню.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» саме сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них.

Оскільки судом не прийнято рішення про відібрання дітей, тому підстав для задоволення вимог про стягнення аліментів також немає.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 170 СК України, ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити Теофіпольській районній державній адміністрації Хмельницької області в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.П. Самойлович