Номер провадження 2/229/1368/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що в сім'ї з 2014 року між подружжям постійно виникали сварки, які привели до втрати між ними почуття взаєморозуміння, любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинено у липні 2015 року, з того часу сумісне господарство не ведеться. Вважає, що поновити шлюб та зберегти родину неможливо. Зазначає, що відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб через Дружківський відділ ДРАЦС,тому вона змушена звернутися до суду з позовом.

Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має.

В судове засідання, позивачка з'явилась, наполягала на позові, просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову не заперечував, вказав, що сім'ю зберегти неможливо, сімейних відносин між подружжям немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається .

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 квітня 1996 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 25 квітня 1996 року, актовий запис № 91 зроблено відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки /а.с.7/.

З липня 2015 року подружжя мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано. Неповнолітніх дітей немає.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, сторони не бажають проживати разом, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб. Суд вважає, що в необхідності встановлення строку для примирення немає.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень суду не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач понесла судові витрати у розмірі 940 грн., а саме: витрати на сплату судового збору у розмірі 640, 00 грн. (а.с. 1), витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн. (а.с. 8).

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215,224-225, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою села Кавалєрка Єгорликського району Ростовської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцем міста Дружківка Донецької області, який було зареєстровано 25 квітня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дружківки, актовий запис № 91(свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Дружківка Донецької області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: Є. В. Петров