Дата документу 04.09.2017
Справа № 501/1402/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого-судді - Смирнова В.В., за участю секретаря - Авраменко Є.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що 22.09.2001 року між сторонами було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі від 11.04.2005 року спільно придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою ТОВ «МЖК Аркада» наданою ОСОБА_2 від 2004 року фактична вартість складає 118 673,00 грн.

Оскільки дане майно було придбано за час шлюбу, позивач вважає, що це спільне майно подружжя і вона має право на 1/2 частину даної квартири.

Просить суд: здійснити поділ спільного майна подружжя, яким є трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 08.

Виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 08.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 22.09.2001 року між сторонами було укладено шлюб Відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області , актовий запис №333 (а.с. 4).

В період шлюбу сторонами було придбано майно, а саме: трикімнатна квартира, 78,8 м. кв., за адресою: АДРЕСА_1.(а.с. 7-10).

Згідно з довідкою ТОВ «МЖК Аркада» наданою ОСОБА_2 від 2004 року фактична вартість складає118 673,00 грн.(а.с.6).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 60 ч. 1 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Передбачено ст.69 ч.1 СК України, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 368 ч. 3 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 372 ч. 2 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 5, 10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 60, 69,70, 71, 72, 110, 112 Сімейного Кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Здійснити поділ спільного майна подружжя, яким є трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_1 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 08.

Виділити у власність ОСОБА_2 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 08.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, якщо суд можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Одеської області через Іллічівський міській суд Одеської області.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_3