Справа № 276/1031/16-ц
Провадження по справі №2/276/45/17
13 вересня 2017 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді Мельника М.Л.
при секретарі Процюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»
треті особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Хорошівської районної державної адміністрації
Позивач просить суд виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку за адресою: смт.Хорошів вул.Миру 1-Б Житомирської області, судові витрати покласти на відповідачів.
Представник позивача в судове засідання не прибув, надіславши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі повідомлялись через засоби звязку про час та місце розгляду справи, повідомлення повернуті за закінченням терміну зберігання. Хорошівська селищна рада повідомила про неможливість вручення повісток відповідачам у звязку з їх відсутністю, а тому у відповідності до ст.76 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими.
Треті особи будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення, в судове засідання не прибули, причину неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За правилами частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення
стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».
Так, відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Верховний Суд України в складі судової палати у цивільних справах за результатами розгляду справи № 6-1892цс15 прийняв постанову від 30 вересня 2015 року, справи № 1630цс15 - постанову від 11 листопада 2015 року, справи № 6-1061цс15 - постанову від 25 листопада 2015 року, в яких піддав аналізу правильне застосування приписів статті 39 Закону України «Про іпотеку» в поєднанні зі статтею 40 цього Закону та статтею 109 ЖК УРСР, і сформував наступний правовий висновок.
За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК УРСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Відповідно до частини другої статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК УРСР. Тобто особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.
В судовому засіданні встановлено, що згідно п.7.1 кредитного договору №ZRZ0GK00003955 від 19.07.2007 року кредитні кошти ОСОБА_3 були надані на купівлю будинку №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області і відповідно до п.7.3 договору виконання зобовязань останнього були забезпечені договором іпотеки цього ж житлового будинку.
19.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки №ZRZ0GK00003955, предметом якого став житловий будинок №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області.
ОСОБА_3 свої зобовязання передбачені договором №ZRZ0GK00003955 не виконав, а тому позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, який 10.02.2015 року Апеляційним судом було задоволено.
Як слідує з досліджених матеріалів справи житловий будинок №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області був придбаний за кредитні кошти.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєструвались в житловому будинку №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області 28.08.2009 року, тобто після укладання кредитного договору та договору іпотеки, без згоди іпотекодавця та не є власниками вказаного будинку.
Враховуючи встановлені фактичні обставини, зокрема придбання будинку за рахунок
кредитних коштів та передання його в іпотеку, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із житлового будинку №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області без надання іншого постійного жилого приміщення.
Позивачем не надано суду та судом не отримано доказів, що в житловому будинку №1-Б по вул.Миру в смт.Хорошів Житомирської області зареєстровані та проживають інші особи, а тому суд задовольняє позов в частині виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати у виді судового збору в сумі 2067 гривень.
Керуючись ст.ст.208, 209, 212 - 215, 218, 224-228 ЦПК України, ст.109 ЖК УРСР, ст.40 ЗУ «Про іпотеку» суд,-
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, які зареєстровані та проживають у житловому будинку за адресою: смт.Хорошів вул.Миру 1-Б Житомирської області.
Стягнути ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 2067 (дві тисячі шістдесят сім) гривень.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Володарсько Волинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Мельник М.Л.