Справа № 727/9507/16-ц
Провадження № 2/727/268/17
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю сторін: представника позивачаКалмикової С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на навчання та допомоги по безробіттю,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 міський центр зайнятості звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування витрат на навчання та допомоги по безробіттю, мотивуючи позовні вимоги тим, що 02.02.2015 року відповідач звернувся до ОСОБА_2 міського центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. У заяві про надання статусу безробітного від 02.02.2015 року власним підписом відповідачем було підтверджено, що він не являється субєктом підприємницької діяльності, та був ознайомлений з памяткою «Ваші права Ваші обовязки» затвердженою наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 03.11.2010 р. №351 з подальшими змінами та доповненнями, яка передбачає, що громадянин зобовязаний своєчасно повідомляти спеціалісту центу зайнятості про всі зміни своїх даних внесених до персональної картки, а також відповідальність за недотриманням передбачених законодавством обовязків. 02.02.2015 року спеціалістом ОСОБА_2 міського центру зайнятості були прийняті рішення НТ 150202 щодо поновлення статусу безробітного, поновлення виплати допомоги по безробіттю та початок виплати. Під час перебування на обліку ОСОБА_3 виявив бажання отримати виплату допомоги по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності. Реалізуючи вищезазначене право відповідач 27.02.2015 р. подав заяву про направлення ОСОБА_3 на професійне навчання до ОСОБА_2 кооперативного економіко-правового коледжу за навчальною програмою «основи підприємницької діяльності». 27.02.2015 р. між ОСОБА_2 міським центром зайнятості та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про професійне навчання № 00001, відповідно до якого останній зобовязався приступити до занять у визначений строк, пройти повний курс навчання, оволодіти професійними знаннями та навиками, передбаченими навчальними планами та програмами, скласти кваліфікаційні іспити або інші форми контролю знань, виконувати правила внутрішнього розпорядку навчального закладу терміном навчання з 02.03.2015 р. по 13.03.2015 р. Відповідно до посвідчення про підвищення кваліфікації від 13.03.2015 р. за №5076 відповідач закінчив навчання. 26.03.2015 р. ОСОБА_3 подав заяву на видачу виплати допомоги по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності. ОСОБА_4 з протоколу №4 від 30.03.2015 р. засідання комісі ОСОБА_2 міського центру зайнятості з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, остання рекомендує директору центру зайнятості прийняти позитивне рішення щодо виплати допомоги по безробіттю одноразово в розмірі залишку безробітному ОСОБА_3

На підставі вищезазначеного, спеціалістом ОСОБА_2 міського центру зайнятості були прийняті рішення НТ 150407 від 07.04.2015 року відповідно до п. 7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №5136 від 14.12.2000 р. про виплату відповідачу одноразово допомогу по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності, а також про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації. При цьому, зазначають, що внаслідок надходження виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 07.04.2015 р. за вх. №1249/25-13 від 27.04.2015 р. встановлено, що відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності з 14.10.1999 р, тобто під час поновлення статусу безробітного, поновлення виплати допомоги по безробіттю та виплати допомоги по безробіттю одноразово для відкриття підприємницької діяльності ОСОБА_3 відносився до категорії зайнятого населення, відповідач з умислом надав недостовірну інформацію щодо власної зайнятості і в підтвердження даної інформації було складено акт розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за № 136 від 28.04.2015 р. Посилаються, що відповідно до довідки ОСОБА_2 обласного центру зайнятості від 30.04.2015 р. за №0ц3-02-1398/о/15, за вх. №1323/25-02 від 30.04.2015 р. сума витрат на професійне навчання ОСОБА_3 складає 225,34 грн., а за час перебування на обліку з 02.02.2015 р. по 01.04.2015 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 було перераховано допомогу по безробіттю в сумі 9732,40 грн., яка підлягає поверненню, оскільки на направлені - 30.04.2015р. відповідачу повідомлення із зазначенням сум допомоги по безробіттю за № 25-13/1258 від 29.04.2015 р. та 08.05.2015р. повідомлення про збільшення суми повернення за №25-13/1328 від 07.05.2015р., ОСОБА_3 І,В. було запропоновано добровільно повернути кошти, що останнім було проігноровано і станом на 04.06.2015 р. кошти не повернуто, у зв»язку з чим, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилалася на обставини зазначені в позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно викладеним в запереченнях, в подальшому у судові засідання, повторно не зявився, будучи повідомленим про день, час і місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідним ним правовідносини.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 02.02.2015 року відповідач звернувся до ОСОБА_2 міського центру зайнятості, як шукаючий роботу за сприянням у працевлаштуванні. У заяві про надання статусу безробітного від 02.02.2015 року власним підписом відповідачем було підтверджено, що він не являється субєктом підприємницької діяльності (а.с.21).

02.02.2015 року спеціалістом ОСОБА_2 міського центру зайнятості були прийняті рішення НТ 150202 щодо поновлення статусу безробітного, поновлення виплати до помоги по безробіттю та початок виплати (а.с.17-18).

Під час перебування на обліку ОСОБА_3 виявив бажання отримати виплату допомоги по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності. Реалізуючи вищезазначене право відповідач 27.02.2015 р. подав заяву про направлення ОСОБА_3 на професійне навчання до ОСОБА_2 кооперативного економіко-правового коледжу за навчальною програмою «основи підприємницької діяльності» (а.с.13).

27.02.2015 р. між ОСОБА_2 міським центром зайнятості та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір про професійне навчання № 00001, відповідно до якого відповідач зобовязався приступити до занять у визначений строк, пройти повний курс навчання, оволодіти професійними знаннями та навиками, передбаченими навчальними планами та програмами, скласти кваліфікаційні іспити або інші форми контролю знань, виконувати правила внутрішнього розпорядку навчального закладу терміном навчання з 02.03.2015 р. по 13.03.2015 р. (а.с.14-15).

Відповідно до посвідчення про підвищення кваліфікації від 13.03.2015 р. за №5076 відповідач закінчив навчання (а.с.16).

26.03.2015 р. ОСОБА_3 подав заяву на видачу виплати допомоги по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності. ОСОБА_4 з протоколу №4 від 30.03.2015 р. засідання комісі ОСОБА_2 міського центру зайнятості з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності, остання рекомендувала директору центру зайнятості прийняти позитивне рішення щодо виплати допомоги по безробіттю одноразово в розмірі залишку безробітному ОСОБА_3 (а.с.27). На підставі вищезазначеного, спеціалістом ОСОБА_2 міського центру зайнятості були прийняті рішення НТ 150407 від 07.04.2015 року відповідно до п. 7 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №5136 від 14.12.2000 р. про виплату відповідачу одноразово допомогу по безробіттю для відкриття підприємницької діяльності, а також про припинення виплати допомоги по безробіттю та припинення реєстрації.

Внаслідок надходження виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 07.04.2015 р. за вх. №1249/25-13 від 27.04.2015 р. встановлено, що відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності з 14.10.1999 р, тобто під час поновлення статусу безробітного, поновлення виплати допомоги по безробіттю та виплати допомоги по безробіттю одноразово для відкриття підприємницької діяльності ОСОБА_3 відносився до категорії зайнятого населення (а.с.28)

28.04.2015 р. було складено акт №136 розслідування страхових випадків обґрунтованості виплат матеріального забезпечення (а.с.23).

Відповідно до довідки ОСОБА_2 обласного центру зайнятості від 30.04.2015 р. за №0ц3-02-1398/о/15, за вх. №1323/25-02 від 30.04.2015 р. сума витрат на професійне навчання ОСОБА_3 складає 225,34 грн. (а.с.12).

За час перебування на обліку з 02.02.2015 р. по 01.04.2015 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 перераховано допомогу по безробіттю в сумі 9732,40 грн., що підлягає поверненню. 30.04.2015 р. ОСОБА_3 надіслано повідомлення із зазначенням сум допомоги по безробіттю за № 25-13/1258 від 29.04.2015 р. та 08.05.2015 р. направлено повідомлення про збільшення суми повернення за №25-13/1328 від 07.05.2015р., в яких запропоновано добровільно повернути кошти (а.с.7-8).

У відповідності до п.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Визначено абзацом 1 п.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення», що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.

ОСОБА_4 п.1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Пунктом 37 абз. 4, 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2012 р. №198 передбачено, що припинення реєстрації як безробітного з дня працевлаштування за наймом на умовах трудового договору та укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

У відповідності до п. 5.5 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №5136 від 14.12.2000 р. виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно- правовими угодами).

Пунктом 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судом ріщенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 16.12.2004 року (а.с.30), приватний підприємець ОСОБА_3 зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності Білозерською районною державною адміністрацією 14.10.1999 р. №152., що підтверджує реєстрацію відповідача як субєкта підприємницької діяльності.

Відповідно п. 4 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського обєднання, професійної спілки, її організації або обєднання, політичної партії, організації роботодавців, обєднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

16.12.2004 р. рішенням Господарського суду Херсонської області по справі №10/446-СК, припинено підприємницьку діяльність відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4 до ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться серед іншого у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особі-підприємця.

Передбачено положеннями ч. 17 ст. 47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем є датою державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем.

З довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 08.07.2015 р. вбачається, що рішення Господарського суду Херсонської області від 16.12.2004 р. по справі №10/446-СК виконано не було, до Єдиного державного реєстру запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця внесено не було.

Таким чином, рішення суду є лише підставою для скасування державної реєстрації, однак не може підміняти собою факт реєстрації припинення підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи визнанні у встановленому порядку безробітними, зобов язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

ОСОБА_4 п. 6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України під № 5136 від 14.12.2000 р., якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повертати кошти, то питання їх повернення вирішується в судовому порядку.

Таким чином, отримані кошти перерахованої допомоги по безробіттю в сумі 9732,40 грн. та витрати на професійне навчання в сумі 225,34 грн. відповідачем є незаконно отримані та підлягають поверненню.

30.04.2015 р. відповідачу ОСОБА_3 було надіслано повідомлення із зазначенням сум допомоги по безробіттю за № 25-13/1258 від 29.04.2015 р. та 08.05.2015 р. направлено повідомлення про збільшення суми повернення за №25-13/1328 від 07.05.2015 р., в яких запропоновано добровільно повернути кошти, але станом на 04.06.2015 р. кошти на рахунки позивача не надходили.

Відповідно до ст. 3, 4, 43 Закону України «Про зайнятість населення», відповідач не мав - законного права перебувати на обліку в ОСОБА_2 міському центрі зайнятості та отримувати допомогу по безробіттю, якщо самостійно забезпечує себе роботою, включаючи трудову діяльність, яка, як наслідок, приносить дохід. Отже, у даному конкретному випадку сума отриманої ним допомоги по безробіттю є такою, що незаконно отримана та підлягає поверненню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_4 положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_4 ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як сторона по справі, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судприходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення

ОСОБА_4 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі, в повернення оплаченого судового збору, належним чином підтвердженого відповідним платіжним дорученням №1289 від 23.11.2016 року в розмірі 1450,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №5136 від 14.12.2000 р.; ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»; ст.ст.3, 4, 43, 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення», ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 міського центру зайнятості до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на навчання та допомогу по безробіттю задовольнити.Стягнути з ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 міського центру зайнятості (розрахунковий рахунок 0051 в ГУДКСУ в Чернівецькій області МФО 856135, ) кошти перерахованої допомоги по безробіттю в сумі 9732,40 грн. та суму сплаченого згідно платіжного доручення № 1289 від 23.11.2016 року судового збору 1450,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3, податковий номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 обласного центру зайнятості (розрахунковий рахунок 0000 в ГУДКСУ в Чернівецькій області, МФО 856135 ) та витрати на професійне навчання в сумі 225,34 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же термін з дня отримання копії рішення.

Суддя Слободян Г.М.