Справа № 177/1475/17
Провадження № 2-з/177/25/17
У Х В А Л А

11.09.2017

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2017 позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 24970,00 грн.

Ухвалою від 07.09.2017 відкрито провадження по вказаній справі.

Позивач 11.09.2017 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Hyundai Tucson, 2012 року випуску, чорного кольору, н/з НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа в день її надходження без виклику відповідача та інших осіб, які беруть участь в справі.

Суд, дослідивши подану заяву вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, як передбачено ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з заявою, позовним вимогам. При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати , що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад обмеження можливості господарюючого субєкта користування та розпорядження власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що в заяві про забезпечення позову не обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не підтверджено документально про наміри відповідача ОСОБА_2 здійснити відчуження належного їй автомобіля. Також, вказуючи на вид забезпечення позову накладення арешту на майно, позивач не надає відомості про його вартість та власника на даний час, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо співмірності забезпечення позову заявленим вимогам.

Крім того, суд зауважує, що на даній стадії судового розгляду вина відповідача на теперішній час у судовому засіданні не перевірені.

Статтею 321 ЦК України чітко визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, ст. 321 ЦК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції в 5-денний строк з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: