Справа № 627/309/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 31 березня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28 лютого 1998 року померла її мати ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розташована на території Качалівської сільської ради, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0229869.

При житті ОСОБА_2 був складений заповіт, який посвідчений 16 квітня 1991 року Мурафською сільською радою народних депутатів, в якому вона все своє майно в рівних долях заповіла позивачу, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Однак ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні нотаріально посвідчені заяви, а ОСОБА_4 помер 15 березня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №535169.

Інших спадкоємців, які мають обовязкову частку в спадщині немає.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2, в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй строк звернення до суду з позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ХР № 0229869 в порядку спадкування за заповітом після смерті заповідача ОСОБА_2

В судове засідання позивач не зявилася, однак її представник надав заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла 28 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №083804, виданого 02 березня 1998 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради, яке належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229869, що знаходиться в відділі Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області як не витребуваний, про що свідчить відповідь відділу від 06.11.2015 року №9-20.25-0.4-395/2-15.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст.534 ЦК України ( в ред.1964 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом.

При житті ОСОБА_2 був складений заповіт, який посвідчений 16 квітня 1991 року секретарем виконкому Мурафської сільської Ради народних депутатів, в якому вона все своє майно в рівних долях заповіла ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Однак ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні нотаріально посвідчені заяви, а ОСОБА_4 помер 15 березня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №535169.

Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає, про що свідчить відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 12.11.2015 року №3023/01-21 та та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.06.2017 року.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2, має законне право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 524, 534 ЦК України (в ред.1963 року), п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, ст.ст. 130,174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Позов ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0229869 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 1998 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА