Справа №490/5303/16-ц 14.09.2017 14.09.2017 14.09.2017
Провадження №22-ц/784/1666/17
Справа № 490/5303/16-ц Головуючий першої інстанції: Мамаєва О.В.
Провадження № 22-ц/784/1666/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_2, представників третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного малого підприємства «ДАО» на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, треті особи Миколаївська міська рада, Управління Держгеокадастру у Миколаївському районі Миколаївської області, ОСОБА_6, що діє від імені та в інтересах малолітнього ОСОБА_7, Приватне мале підприємство «ДАО» (далі ПМП «ДАО») про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 р. ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ПМП «ДАО» про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого Коларівською сільською радою малому підприємству "ДАО" на підставі рішення від 27серпня 1992 року та скасування його державної реєстрації.

У січні 2017 р. позивачка уточнила позовні вимоги, в звязку з чим вимоги, заявлені до ПМП «ДАО» ухвалою суду від 27 січня 2017 року було залишено без розгляду відповідно до п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. Остаточно ОСОБА_5 просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства малого підприємства "ДАО" та визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,86 га., виданий на підставі вказаного рішення Коларівської сільської ради.

Позивачка вказувала, що на підставі договору дарування за № 277 від 15 квітня 2009 р. вона отримала у дар ? частку нерухомого майна, розташованого по вул. Східна, 114, яка складається з окремих будівель літ. А-3, літ. Г-1, тощо. Інша ? частка нерухомого майна на підставі договору дарування належить малолітньому ОСОБА_7, від імені якого діє його мати ОСОБА_6 Зазначала, що не може оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, на якій розташоване її нерухоме майно, оскільки даною земельною ділянкою неправомірно заволоділо ПМП «ДАО», яке стверджує, що має право на користування усією земельною ділянкою відповідно до Державного ОСОБА_8 на право постійного користування землею, виданого Коларівською сільською радою на підставі рішення від 27 серпня 1992 р. «Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства малому підприємству «ДАО». Вказувала, що дане рішення було прийняте відносно юридичної особи МП «ДАО», яке на той час не було зареєстроване в якості юридичної особи, тобто, не мало обсягу цивільної дієздатності. До того ж рішення було прийнято раніше, ніж був виготовлений сам проект відводу. Крім того, виділена Малому підприємству «ДАО» земля складається з двох земельних ділянок, які знаходяться в різних районах і в різному адміністративному підпорядкуванні, тому Коларівська сільська рада взагалі не мала права відводити земельну ділянку площею 0, 66 га, розташовану в межах смт. Тернівка, оскільки це не відносилось до її компетенції. На її думку рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 р. втратило свою чинність, оскільки на теперішній час такої юридичної особи, як Мале підприємство «ДАО» не існує. До того ж, зазначає, що виданий МП «ДАО» ОСОБА_8 за формою та змістом не відповідає чинним на той час нормативно-правовим актам.

Представники третьої особи ПМП "ДАО» вважали позов необгрунтованим, оскільки рішення Коларівською сільською радою прийнято правомірно, а ПМП "ДАО" є правонаступником МП "ДАО", тому правомірно користується спірною земельною ділянкою, на підставі оскаржуваного державного акту про право постійного користування земельною ділянкою.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства Малому підприємству "ДАО". Визнано недійсним ОСОБА_8 акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,86 га, виданий Малому підприємству "ДАО" на підставі рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року.

В апеляційній скарзі ПМП «ДАО», посилаючись на незаконність рішення, просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли до Апеляційного суду Миколаївської області, ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що приймали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та перевіривши викладені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, судом вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до рішення Коларівської сільської ради народних депутатів від 27 серпня 1992 року виділено 0,86 га із земель запасу Коларівської сільської ради в межах землекористування колгоспу ім.Коларова у постійне користування для підсобного господарства малому підприємству "ДАО", а саме: 0,66 га пасовищ та 0,20 га ріллі поза сівозміною (т. 1 а.с. 126). Згідно Державного акту на право постійного користування землею, Малому підприємству "ДАО" надано у постійне користування 0,86 га в межах згідно з планом землекористування для ведення підсобного господарства відповідно до рішення Коларівської сільської ради народних депутатів від 27.08.1992 року (т. 1 а.с.116). Вказана земельна ділянка складалась з двох окремих ділянок, перша з яких, площею 0,66 га знаходиться за адресою: вул. Східна, 114 у м. Миколаєві, в межах населеного пункту і віднесена до земель житлової забудови, а друга, площею 0,20 га відноситься до земель сільськогосподарського призначення і розташована за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 28 ). На першій ділянці, і саме по ній у сторін існує спір, розташоване нерухоме майно, яке було побудовано ПМП "ДАО", а потім, за низкою цивільно-правових угод, в рівних частках перейшло у власність ОСОБА_5 і ОСОБА_7 Так, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане виконкомом Миколаївської міської ОСОБА_4 від 06.05.2003 року власником нежитлових споруд на спірній ділянці було Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімстройторг", яке за двома договорами дарування від 30 грудня 2004 року (т. 1 а.с. 13, 14), відчужило по 1/2 частці нежитлового об'єкту по вул. Східній, 114 у м. Миколаєві ОСОБА_3 та ОСОБА_9.Ті, у свою чергу, за договорами дарування від 15 квітня 2009 року (т. 1 а.с. 15) та від 27 січня 2015 року (т. 1 а.с. 16) передали свої частки у праві спільної часткової власності своїм дітям, зокрема, ОСОБА_10 дочці ОСОБА_11 (в подальшому ОСОБА_5) А.В., а ОСОБА_3 - своєму малолітньому сину ОСОБА_7, останні з яких, в рівних частках є співвласниками нерухомості.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 20 жовтня 2016 року у цивільній справі за поховом ПМП «ДАО» до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03 квітня 2017 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 27 квітня 2017 року про виправлення описки), та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 липня 2017 року, встановлено, що ПМП «ДАО» не має будь-яких прав власності чи користування відносно спірної земельної ділянки, оскільки співкористувачами цієї ділянки є співвласники нерухомого майна, що розташоване на цій земельній ділянці, - ОСОБА_12 та ОСОБА_7, до яких відповідно до вимог земельного законавства перейшло право користування ділянкою на тих же підставах, на якій належало МП «ДАО» (т. 2 а.с. 24-28, 70-71).

Аналогічні обставини були встановлені постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа ОСОБА_13, про визнання дій протиправними (т. 1 а.с. 17-22).

Відповідно до листа №02-18/971 від 04.05.2016р. Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради спірна земельна ділянка перебуває в комунальній власності територіальної громади м.Миколаєва (т. 1 а.с. 130 ).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Коларівської сільської ради від 27 серпня 1992 року "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок для ведення підсобного господарства Малому підприємству "ДАО" є протиправним, а тому також є недійсним виданий на підставі цього рішення ОСОБА_8 акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,86 га.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на нижчевикладене.

Приписами частини 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За такого, при вирішенні справи суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це, та чи відновлює обраний позивачем спосіб захисту порушені права позивача.

За положеннями ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довесті ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечнь, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У даній справі у своїй позовній заяві ОСОБА_5 зазначала про порушення її прав спірними рішенням сільради та ОСОБА_8 актом на право постійного користування землею, вказуючи, що це унеможливлює оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташоване її нерухоме майно.

Між тим, оцінивши відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що позивачкою не доведено порушення її прав спірними рішенням сільради та виданим на його підставі ОСОБА_8 актом (які, до того ж стосуються двох земельних ділянок, з яких тільки одна є спірною), оскільки матеріали справи таких доказів не містять, зокрема, доказів того, що вони змінюють обсяг прав позивачки у сфері цивільних та інших матеріальних прав або породжує для неї цивільні обов'язкм. Отже, відсутні докази порушення майнових прав ОСОБА_5, які підлягають захисту судом відповідно до ст. 21 ЦК України та статей 3, 15 ЦПК України.

З огляду на викладене, наявність порушень при прийнятті Коларівською сільською радою спірного рішення не може бути підставою для задовоення даного позову, оскільки вказані обставини не свідчать про порушення прав позивачки у даному спорі.

За такого, колегія суддів дійшла висновку, що даний позов не може бути задоволений.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч. 1 т. 309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення - про відмову в задоволенні позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь апелянта підлягає стягненню відшкодування витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1212грн. 64коп.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного малого підприємства «ДАО» - задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Коларівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного малого підприємства «ДАО» відшкодування судового збору за апеляційну скаргу в розмірі 1212грн. 64коп. (одна тисяча двісті дванадцять гривень шістдесят чотири копійки).

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_14