НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3561/16
№ 2/183/238/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, договору факторингу та припинення зобов`язань,

встановив:

подано позов, в якому позивач просить: розірвати кредитний договір № 0 від 10 червня 2008 року з моменту набрання рішенням суду законної сили; припинити зобов'язання за кредитним договором № 0 від 10 червня 2008 року з дати винесення рішення по справі; розірвати договір факторингу між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

В обґрунтування позову зазначає, що 10 червня 2008 року між позивачем та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» укладено Договір про надання споживчого кредиту №0. Для забезпечення виконання кредитного договору 10 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки. Також для забезпечення виконання кредитного договору укладено договір іпотеки, згідно з яким позивач передав в іпотеку житлове приміщення площею 59,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В 2015 році між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу згідно якого Банк відступив права вимоги відповідачу-2.

В обґрунтування вимоги про розірвання кредитного договору та застосування наслідків розірвання позивач зазначає, що перед укладанням кредитного договору відповідачем-1 надано позивачу умови кредитування, які не відповідають вимогам Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, що свідчить про не дотримання Банком вимог пункту 2.5 Правил та доводить факт ненадання інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту. Відповідач-1 не попередив позивача при наданні кредиту про те, що валютні ризики в ході виконання зобов'язань за кредитним договором несе сааме позичальник, та не надав інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, можливості істотного зростання кредиту. Зазначене вище становище призводить до того, що позичальник змушений погашати кредит не в повному обсязі, чим порушуються зобов'язання за спірним кредитним договором. Порушення зобов'язань з боку позичальника, яке прямо пов'язане з недотриманням Банком переддоговірної роботи, призводить до настання правових наслідків передбачених п.1 ч.1 ст.611 ЦК України та є на думку позивача істотним порушенням умов договору.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, обґрунтувавши вимогу про розірвання договору факторингу посиланням на те, що ані позивача, ані третю особу не повідомлено про укладання договору, не повідомлено про заміну кредитора, що є порушенням їх прав. До судового засідання 29 серпня 2017 року представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що позивачем перед укладанням договору отримано Інформаційний лист, який містить опис основних умов кредитування, різних форм та кредитування із зазначенням переваг і недоліків кожної, орієнтовну сукупну вартість і попередження про валютні ризики під час кредитування в іноземній валюті, про можливість та зміни процентної ставки за кредитним договором, та іншу інформацію, обов'язковість надання якої передбачено п.2.ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Підписанням кредитного договору позивач засвідчив, що отримав від банку інформаційний лист, в якому міститься повна інформація про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту та попередження про те, що у разі отримання кредиту в іноземній валюті валютні ризики покладаються на позичальника. Позивач не вказав, яким чином порушено його права відповідачами під час укладання договору факторингу. Крім того, вказує на пропуск позовної давності позивачем. До судового засідання 29 серпня 2017 року представник відповідача-1 не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позов не визнав. Послався на те, що самими умовами договору спростовуються обставини, покладені в обґрунтування позову. Зокрема, відповідно до останнього абзацу п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту №0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 ОСОБА_4, укладаючи цей Договір, усвідомлює можливість виникнення курсових одиниць (коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим значенням згідно умов даного Договору, внаслідок чого може виникнути потреба у доплаті Позичальником за рахунок власних коштів нової вартості продукції (товару/робіт/послуг), яку останній придбає за рахунок кредитних коштів Банку. Крім цього відповідно до п. 7.13 Кредитного договору сторони домовилися вважати, що, уклавши Договір, Позичальник своїм підписом засвідчує факт та згоди з умовами цього Договору, підтверджує свої права та обов'язки за цим Договором і погоджується з ними, підтверджує свою здатність виконувати умови цього Договору, та що всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і Позичальник вважає їх справедливими по відношенню до нього, а також що перед укладенням цього Договору отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист прав споживачів». До судового засідання 29 серпня 2017 року представник відповідача-2 не з`явився. Про причини неявки не повідомив, що не є підставою у відповідності до вимог ст.169 ЦПК України для відкладення розгляду справи.

Третя особа до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2008 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (правонаступником якого є відповідач-1) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0 /а.с.150-156/.

Того ж дня між позивачем та відповідачем-2 затверджено Додаток № 1 до Договору №0 - Графік погашення кредиту /а.с.157-161/, Додаток № 2 до Договору №0 - Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту /а.с.162-170/, Додаток № 3 - Тарифи Банку /а.с.171-172/

В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №0, 10 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким ОСОБА_2 зобов`язалася перед Банком відповідати за невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором /а.с.190-191/.

27 жовтня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено Додаткову угоду №1, у відповідності до якої внесено зміни до строків повернення кредиту, можливість дострокового погашення кредиту /а.с.173/, Додаток № 1 до Додаткової угоди № 1 - Графік погашення кредиту /а.с.174-179/.

20 червня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору №0 (щодо збільшення суми кредиту за кредитним договором, видачу нових траншів в гривні) /а.с.180-183/ та складено Додаток № 1 до Договору - Графік погашення кредиту /а.с.184-189/.

20 червня 2011 року, між Банком та Поручителем укладено Додаткову угоду до Договору поруки в зв`язку зі змінами, внесеними позивачем та відповідачем-1 в Договір кредиту /а.с.192/.

21 вересня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу згідно якого відповідач-1 відступив право вимоги в тому числі і за Договором кредиту №0 відповідачу-2 /а.с.215-221/ 22 вересня 2015 року між відповідачем-1 та відповідачем-2 складено акт приймання-передачі Права Вимоги за реєстром боржників /а.с.222, 223/, відповідачем-2 на виконання Договору Факторингу сплачено відповідачу-1 грошові кошти /а.с.236, 237/.

Розглядаючи позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору № 0 від 10 червня 2008 року з моменту набрання рішенням суду законної сили та припинення зобов'язання за кредитним договором № 0 від 10 червня 2008 року з дати винесення рішення, суд виходить з наступного.

За статтею 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Згідно зі ст.653 ЦК України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Так, посилання позивача на те, що при укладанні договору останньому не роз`яснено кредитні ризики, не надано інформації про кредит, не роз`яснено методику, яка використана для визначення кредитного курсу, не надано інформації про строки та порядок погашення заборгованості спростовуються наданими суду доказами, зокрема - змістом п. п. 1.1, 7.13. Договору про надання споживчого кредиту №0, підписом позивача в договорі, підписом позивача в Додатках до Договору, внаслідок чого суд приходить до висновку, що посилання позивача не обґрунтовані належними доказами та спростовуються матеріалами справи і підстав для висновку щодо наявності істотного порушення другою стороною договору або істотної зміни обставин після укладання договору суд не вбачає і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Щодо вимоги про розірвання договору факторингу, то позивачем як в позові так і представником позивача у судовому засіданні не наведено підстав, які б впливали на підстави розірвання договору. А посилання на те, що позивача та третю особу не повідомлено про зміну кредитора не заслуговують на увагу, оскільки такі обставини не можуть бути підставами саме для розірвання договору, укладеного між іншими особами. Враховуючи те, що за нормами цивільного процесуального законодавства суд розглядає справу в позовному проваджені лише в межах позовних вимог, суд приходить до висновку про не обґрунтованість поданого позову в цій частині і про необхідність відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору, договору факторингу та припинення зобов`язань - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов