Справа №175/4078/17
провадження №2/175/1560/17
У Х В А Л А

Іменем України

30 листопада 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа №175/660/17 (провадження №2/175/239/17) за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСББ «Солідарність 3» про визнання недійсними установчих документів і скасування державної реєстрації ОСББ.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою, у якій просить постановити ухвалу, якою в порядку забезпечення позову заборонити будь-яку діяльність ОСББ «Солідарність 3» до прийняття рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали заяву про забезпечення позову та просили її задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову " встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до той факт, що заявник не надала відповідних доказів та не наводить у чому полягає реальне побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений у заяві, може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, а говорять лише про складність та тривалий час виконання рішення суду, а також враховуючи той факт, що заява ОСОБА_1 не містить конкретики щодо виду забезпечення позову, суд приходить до висновку про безпідставність та недоцільність клопотання представника позивачки, тому залишає його без задоволення.

Керуючись ст.ст. 133-135,137, 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.О. Ребров