У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.,М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 червня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує на його незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд прийшов до помилкових висновків та не врахував, що згідно Державних актів на право власності на земельну ділянку він є власником земельних ділянок, площею 0,1341 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Рафалівка Володимирецького району Рівненської області.

Судом не враховано, що на вказаних земельних ділянках розташована бетонна опора ліній передачі електричної енергії, а також повітряні лінії електропередач, які належать ПАТ «Рівнеобленерго», а тому його права як власника обмежені, оскільки в зоні проходження ліній електропередач неможливо використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням.

Судом залишено поза увагою, що лінії електропередач мають проводитись головним чином на несільськогосподарських угіддях або сільськогосподарських угіддях гіршої якості.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що уздовж електроліній, які проходять через земельні ділянки ОСОБА_1 встановлена охоронна зона, в межах якої власник зобов'язаний використовувати земельні ділянки з обмеженнями, передбаченими Правилами охорони електричних мереж.

З таким висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч.1 і 2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Однак доводи апеляційної скарги про обмеження права позивача як власника земельних ділянок у зв'язку неможливістю використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням не заслуговують на увагу та спростовуються слідуючим.

Для земельних ділянок, які передані у власність фізичним особам та на яких розташовані об'єкти енергетики чинним законодавством встановлюється спеціальний правовий режим їх використання. Так, відповідно до ч.3 ст.76 Земельного кодексу України визначено, що уздовж повітряних ліній електропередач встановлюються охоронні зони.

Власники земельних ділянок зобов'язані дотримуватися правил добросусідства та охоронних зон (ч. 1 ст. 91 ЗК України).

Пунктом б ч.1 ст.112 та ч.2 ст.112 вказаного Кодексу передбачено, що охоронні зони створюються уздовж ліній електропередач для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об'єкти.

Відповідно до ч.2 п.4 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ від 04 березня 1997 року № 209, у межах охоронних зон землі у їх власників та користувачів не вилучаються, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами.

Крім того, згідно ст. 32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів» в охоронних зонах кабельних ліній електропередачі власникам і користувачам земельних ділянок, фізичним і юридичним особам забороняється: саджати дерева та кущі, зводити будинки, споруди будь-якого призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач при отриманні спірних земельних ділянок на підставі рішень Рафалівської селищної ради №664 від 05 серпня 2009 року та №15 від 07 грудня 2010 року та при оформленні права власності на ці ділянки знав про наявність обмежень на використання земельних ділянок на яких знаходяться опори лінії електропередач 35 кВТ та погодився із зазначеними обмеженнями, тобто ОСОБА_1 набував право власності на спірні земельні ділянки з обтяженнями на їх використання, що пов'язані з розташуванням на них ліній електропередач (ст. 112 ЗК України ч. 6 ст.19 Закону України «Про електроенергетику» Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року № 209).

Крім того, ПАТ « АЕС Рівнеобленерго» орендує земельні ділянки, відведені для розміщення та обслуговування об'єктів транспортування та розподілу електроенергії в межах населеного пункту смт. Рафалівка, що підтверджується договорами оренди та рішенням Рафалівської селищної ради №389 від 06 червня 2012 року.

Будь-яких інших доказів, того, що відповідачем порушуються права ОСОБА_1 як власника земельної ділянки, позивачем не надано, а судом таких доказів не здобуто.

Інші доводи викладені у апеляційних скаргах, не спростовують правильності висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, ст. ст. 91, 112 ЗК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: