Справа № 415/5555/17
Провадження № 2/415/1939/17
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

15.09.17року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу за договором займу, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернулась ОСОБА_3, із заявою про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу за договором займу.

З метою забезпечення позову позивач в позовній заяві просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме на квартиру за адресою: м. Лисичанськ, вул.. Одеська 26/20.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006року, із внесеними змінами, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно Закону України «Про судовий збір» при подачі заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (320,00 грн.).

Враховуючи вищезазначене нормативне обґрунтування порядку та підстав забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Всупереч указаним вимогам, позивач подав не належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, зазначивши вид забезпечення позову у позовній заяві, а не у окремій заяві про забезпечення позову.

Окрім того, позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч. 8 ст. 153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, у звязку з недодержанням вимог ст. 151 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу за договором займу - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко