АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Волошиної В.М.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

у вересні 2016 року ПАТ «ВБР» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому з урахуванням змінених позовних вимог, просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість у розмірі 21801, 16 грн., яка складається: прострочена заборгованість по тілу кредиту - 4 042,79 грн.; прострочена заборгованість за процентами - 274,91 коп.; прострочена заборгованість за комісією - 1768,05 грн.; заборгованість за штрафами та пенею - 15 715,41 грн. посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує умови кредитного договору № IKCASHVG.168442.002 від 16.05.2014 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13.06.2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 21 801, 16 грн. та судовий збір у сумі 1 378 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з його на користь банку 8 106,95 грн. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що згідно з договором він мав сплатити 70 281,98 грн. він сплатив 60 783 грн., у тому числі 34 тис. грн.. в перші чотири місяці після укладення договору, таким чином він сплатив 90 %

__________________________________________________

Справа № 758/11680/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/8829/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.

боргу та будь - якої істотної шкоди позивачу не завдав. Суд не звернув уваги на те, що розмір штрафних санкцій значно перевищує розмір заборгованості, не врахував положення Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», якими розмір штрафів обмежено до 50 %, не застосував ч. 3 ст. 551 ЦК України і не врахував, що умови договору щодо штрафних санкцій є несправедливими.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача Тимошенко Я.Я. просила свою апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 16.05. 2014 року було укладено кредитний договір № IKCASHVG.168442.002 про надання відповідачу кредиту у розмірі 39 290 грн. зі сплатою 15 % відсотків річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 15.05.2017 року.

Відповідно до п. 1.6 договору позичальник сплачує банку комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 1,50 % від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати.

Згідно з п. 4.2.1 кредитного договору позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, сплачувати нараховані проценти та комісії, та виконувати всі свої зобов'язання в обсязі, передбаченому цим договором.

Умовами договору, зокрема п. 6.1 - 6.6 передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов договору.

Згідно з п. 6.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальникові відсотки у розмірі 36 % річних від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 6.3 договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк нараховує позичальнику пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки.

Згідно з п. 6.4 кредитного договору передбачена відповідальність (штраф) позичальника,у зв'язку з порушенням ним зобов'язань, передбачених п.п.4.2.7, 4.2.8 у розмірі 1 000 грн. за кожен факт такого порушення.

Відповідно до п. 6.6 договору при порушенні позичальником зобов'язань, передбачених п.4.2.4 даного договору банк нараховує позичальнику штраф у розмірі 100 грн. за кожен факт такого порушення та належно виконує обов'язки кредитного договору.

Банк виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти, проте відповідач порушив умови договору щодо своєчасного повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитом та на вимогу банку № 11346 від 14.12.2015 року заборгованість не погасив.

Згідно з розрахунком, зробленим банком розмір заборгованості станом на 18.01.2017 року становить 21 801, 16 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4042,79 грн.; заборгованості за процентами - 274,91 коп.; заборгованості за комісією - 1 768,05 грн.; заборгованість за штрафами та пенею - 15 715,41 грн..

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а відповідач ухиляється від повного виконання умов договору.

Колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись вимогами зазначених норм суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позичальник порушив умови кредитного договору, а тому позивач має право на стягнення як всієї суми заборгованості, так і заборгованості по процентам, комісії та штрафних санкціях.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на заяву відповідача про зменшення розміру неустойки з посиланням на те, що її розмір значно перевищує розмір самої заборгованості та є неадекватним до розміру шкоди, нанесеної позивачеві, оскільки він на 90 % виконав свої зобов`язання.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що банк не надав доказів про понесені ним збитки у зв`язку з порушенням позичальником строків внесення платежів. Колегія суддів звертає увагу також на розмір виконаних позичальником зобов`язань за договором. Так, за умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 39 290 грн., а сума, яка підлягає поверненню (сукупна вартість кредиту) складає 70 281,98 грн., з яких позичальник на виконання умов договору сплатив банку більше 60 000 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини колегія суддів приходить до висновку про можливість зменшення пені за несвоєчасне погашення кредиту до 2 500 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року змінити, у зв`язку з чим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ ««Всеукраїнський банк розвитку» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (01135, м. Київ, вул. В.Чорновола, 25, ) заборгованість за кредитним договором у сумі 8 585,75 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 042,79 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 274,91 грн., заборгованості по комісії - 1 768,05 грн. та пені у розмірі 2 500 грн. та судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді