Справа № 357/6446/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

06 вересня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталія Миколаївна, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала АДРЕСА_1, цей будинок належав їй на праві власності, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину в установлений строк, оскільки постійно проживає за вказаною вище адресою, 03.06.2017 року для оформлення спадщини вона звернулася до приватного нотаріуса Якименської Л.Л., як стало відомо при перевірці документів нотаріусом, 02.06.2017 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуб Н.М. було посвідчено договір купівлі-продажу вказаного вище будинку, від імені її покійної матері договір підписано іншою особою, покупцем за договором є ОСОБА_2. Після отримання таких відомостей вона звернулася до поліції та прокуратури, на її звернення порушено кримінальне провадження. Позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 02.06.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 732, за яким відчужено житловий будинок по АДРЕСА_2

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та додатково просив суд визнати також недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02.06.2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 733, за яким відчужено земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_2

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся шляхом опублікування оголошення про його виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр» за 31.08.2017 року, оскільки за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС УДМС України у Київській області відповідач по Київській області зареєстрованим не значиться, причини неявки суду не відомі, заяви щодо розгляду справи без його участі, до суду не надходило, на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою представника позивача.

Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.

3-я особа - приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Наталія Миколаївна в судове засідання також не з'явилася, надіслала письмове клопотання щодо розгляду справи без її участі, в якому просила суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.04.2005 року, оформленого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 975; та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення -для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_1 що належала спадкодавцю на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі 18.09.2007 року.

Наведене стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.80/, копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.04.2005 року Білоцерківського МБТІ, відповідно до якого за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 номер запису 4496, в книзі 45 /а.с.81/; копією вказаного вище державного акту /а.с.94/, копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.05.2017 року про внесення відомостей щодо зазначеної земельної ділянки /а.с.95-97/.

З матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_4 № 22/2017, копію якої надано приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Якименською Л.Л. вбачається, що заповіту померла не залишала відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ від 03.06.2017 року за № 47958733, спадкова справа після її смерті не відкривалася відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ від 03.06.2017 року № 47958730.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про її народження, де матір'ю значиться ОСОБА_6; копія свідоцтва про укладення шлюбу 11.07.1986 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, яка змінила прізвище на ОСОБА_7; копія свідоцтва про розірвання шлюбу 22.12.1989 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, після розлучення прізвище дружини - ОСОБА_4 /а.с.9-12/.

З матеріалів спадкової справи також вбачається, що 03.06.2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Якименської Л.Л. із заявою про оформлення спадкових прав на майно померлої ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом, яка прийняла спадщину оскільки на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з нею за однією адресою.

Відповідно до довідок управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 02.06.2017 року за № № 143, 144 /а.с.57-58/, ОСОБА_4 була зареєстрована з 11.07.1996 року по АДРЕСА_1 з 31.08.2011 року знято з реєстрації за даною адресою в зв'язку зі смертю; ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 29.09.1995 року по теперішній час.

За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки /ст.1261 ЦК/,

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже, позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері, прийняла спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, інші спадкоємці відсутні.

В судовому засіданні також встановлено, що 02.06.2017 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуб Н.М. посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку, який укладено між ОСОБА_4 /продавець/ та ОСОБА_2 /покупець/, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1, договір зареєстровано в реєстрі № 732, що слідує з копії цього договору /а.с.79/; 02.06.2017 року приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Дуб Н.М. посвідчено також договір купівлі-продажу земельної ділянки, який укладено між ОСОБА_4 /продавець/ та ОСОБА_2 /покупець/, предметом якого є земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення -для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_1 договір зареєстровано в реєстрі № 733, про що свідчить копія договору /а.с.93/.

Всі матеріали, які стосуються укладення оспорюваних договорів, надано на запит суду приватним нотаріусом Дуб Н.М.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як роз'яснено в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

За ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, правоздатність і дієздатність особи продавця за договорами купівлі-продажу була припинена і особа не могла вчиняти будь-яких дій, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, так як на час укладення оспорюваних договорів ОСОБА_4 померла.

Також в цьому випадку відсутнє волевиявлення особи на здійснення правочину.

З матеріалів справи вбачається, що по факту вчинення шахрайських дій щодо відчуження належного ОСОБА_4 майна, за заявою ОСОБА_1 внесено відомості до ЄРДР 07.06.2017 року за № 0002951 та розпочато досудове розслідування.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом вказаних норм, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши всі надані докази, виходячи з аналізу наведених вище правих норм, суд дійшов висновку про визнання вказаних вище договорів недійсними з підстав невідповідності їх вимогам ст.ст.203, 215 ЦК України.

Судом встановлено порушення прав позивача, які підлягають захисту, оскільки вона є спадкоємцем ОСОБА_4, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але позбавлена можливості оформити свої спадкові права із-за наявності оспорюваних договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 15, 203, 215, 1217, 1223, 1261, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 02 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 732, предметом якого є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 02 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Дуб Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 733, предметом якого є земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя А. М. Дмитренко