Провадження № 2/761/625/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - Позивач), в особі свого представника, 22 березня 2016 року, звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2013 року під час перевірки електропостачання належної Відповідачу квартири АДРЕСА_1, представниками Позивача було виявлено порушення Відповідачем Правила користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357 (далі - ПКЕЕН), а саме виявлено самовільне підключення електропроводки споживача до електричної мережі від вихідних клем до облікованого вмикача прихованим способом (підключено бойлер). Представник Позивача зауважив, що у зв'язку із порушенням, було оформлено відповідний акт про порушення, який підписали три представника Позивача та представник житлового кооперативу «Оперний» Тюрін В.Г. Зазначив, що 18 листопада 2013 року за результатами розгляду акту про порушення було прийнято рішення про розрахунок акту про порушення згідно чинного законодавства та запропоновано Відповідачу сплатити на користь Позивача майнову шкоду в розмірі 14 069 грн. 50 коп. Однак Відповідач своє зобов'язання не виконала. Таким чином, просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з Відповідача на користь Позивача борг за спожиту необліковану електроенергію в розмірі 14 069 грн. 50 коп., а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні представники Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, підтримали, просили суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю. Пояснила суду, що Акт про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року, на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги Позивача, складено з порушенням нормативних документів, тому він не може бути належним та допустимим доказом при вирішенні спору. Крім того, Відповідач зауважила, що виходячи із запису в Акті про порушення та роз'яснень підпункту 1 пункту 2.4. ПКЕЕН, підключення було здійснено за межами експлуатаційної відповідальності споживача, тобто Відповідача. Остання стверджує, що хибним є твердження Позивача щодо підключення електропроводки споживача до електромережі прихованим методом, оскільки для виявлення порушення представниками Позивача не використовувались спеціальні технічні засоби, демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів. З цих підстав вважала позов безпідставним та необґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників Позивача та пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що за адресою АДРЕСА_1, Публічним акціонерним товариством «Київенерго» відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1, за яким Публічне акціонерне товариство «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до вказаної квартири (а.с. 10-15).

Порядок складення актів про порушення ПКЕЕН визначено пунктом 53 ПКЕЕН та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), затвердженою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562.

Відповідно до абзацу першого пункту 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем. Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

За змістом пункту 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої НКРЕ.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2013 року представниками Публічного акціонерного товариства «Київенерго» складено Акт про порушення № 24440 (далі - Акт про порушення), згідно з яким, ОСОБА_1, як споживачем електричної енергії, порушено підпункти 5 та 6 пункту 3.1. ПКЕЕН - самовільне підключення електропроводки споживача до електромережі від вихідних клем дооблікового вимикача прихованим способом (підключено бойлер). Акт підписано трьома представниками постачальника електричної енергії та заступником голови житлового кооперативу «Оперний» Тюріним В.Г., а також свідком ОСОБА_4 (а.с. 16).

За змістом абзацу 3 пункту 53 ПКЕЕН, акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається Методикою, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656 (далі - Методика).

Судом встановлено, що 18 листопада 2013 року відбулося засідання комісії по розгляду акту про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року (а.с. 31).

Згідно з Протоколом № 1988 від 18 листопада 2013 року, комісією вирішено, що вказаний Акт про порушення підлягає розрахунку згідно з пунктом 3.1. та за формулою № 2.7 Методики за період з 02 жовтня 2010 року до 01 жовтня 2013 року. Комісією визначено, що за недораховану електроенергію ОСОБА_1 зобов'язана сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» 14 069 грн. 50 коп. (а.с. 31).

Суд не приймає та критично оцінює зазначену позицію Позивача з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 статті 59 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Дитина належить до сім`ї батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа.

Зі змісту Акту про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року, син Відповідача ОСОБА_5 на момент виявлення порушення перебував у квартирі.

Однак, оскільки ОСОБА_5 повнолітній та не пов'язаний з Відповідачем спільним побутом (проживає окремо), він не має повноважень представляти інтереси Відповідача перед енергопостачальником. Тому, суд приходить до висновку, що Акт про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року складений представниками ПАТ «Київенерго» за відсутності споживача, яка була позбавлена можливості внести до нього свої зауваження, що є порушенням вимог пункту 53 ПКЕЕН.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що Акт про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року, не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, відповідно до пункту 1.2. ПКЕЕН (зі змінами), прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити.

Контрольний огляд засобу обліку - це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення, тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

В Акті про порушення не зазначено, що для виявлення самовільного підключення представники енергопостачальника використовували спеціальні технічні засоби, їх спосіб використання та/або здійснювали частковий демонтаж будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів. Таким чином, суд приходить до висновку, що представники енергопостачальника мали можливість виявити вказане в Акті порушення під час проведення контрольного огляду засобу обліку (контрольного зняття показів засобу обліку), тому збитки за Актом відповідно до вимог абзацу першого пункту 3.3.а Методики, мали розраховуватися з дати останнього контрольного огляду засобу обліку до дати усунення порушення, але не більше загальної кількості днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

З матеріалів справи вбачається, що на звернення ОСОБА_1 від 14 лютого 2014 року, Департамент електроенергетики Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Листом від 24 березня 2014 року № 32-01/03-355, посилаючись на зміст пункту 1.2 ПКЕЕН щодо визначення терміну «прихована електропроводка», а також відомості, зазначені в Акті про порушення, повідомив ОСОБА_1 про те, що розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії по Акту про порушення № 24440 від 01 жовтня 2013 року здійснено ПАТ «Київенерго» з недотриманням вимог Методики в частині обґрунтування даних Акта, зокрема, визначення періоду, за який час має здійснюватися розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії. Крім того, Департамент електроенергетики Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в зазначеному листі рекомендував ПАТ «Київенерго» відкликати Акт, як такий, що складений з порушенням вимог нормативних документів, а проведені за ним розрахунки - скасувати (а.с. 58-59).

Отже, Акт про порушення складено не у відповідності до вимог чинного законодавства, тому відомості, що зазначені у ньому не можуть достовірно свідчити про факт порушення Відповідачем ПКЕЕН, вина Відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого статтями 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», підпунктами 5 та 6 пункту 3.1. ПКЕЕ не доведена, за таких обставин відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та стягнення з Відповідача на користь Позивача майнової шкоди в розмірі 14 069 грн. 50 коп.

Беручи до уваги вищенаведене, аналізуючи фактичні обставини справи, оцінюючи доводи сторін в обґрунтування своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що Позивачем не надано суду достатньо належних доказів в обґрунтування позовних вимог.

З огляду на викладене суд вважає позов недоведеним, а позовні вимоги - такими, що задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, на підставі Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року за № 1357, Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за № 782/12656, керуючись статями 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за не обліковану електричну енергію - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :