Справа № 296/2406/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю секретаря Яковенко О.В.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Корольовського відділу ДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області, в якому просив скасувати арешт та заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_1

В обґрунтування позову зазначив, що йому на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2. У березні 2017 року позивачу стало відомо, що квартира перебуває під арештом на підставі постанови АА №576146 від 14.04.2009 року виданої державним виконавцем Корольовського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області, ОСОБА_2 Після звернення до Корольовського ВДВС позивач отримав відповідь, відповідно до якої згідно бази даних АСВП у Корольовському ВДВС відсутні виконавчі провадження щодо стягнення з нього боргу, тому підстави для звільнення майна з-під арешту відсутні. Посилаючись на те, що арешт майна порушує його права на володіння та розпорядження вказаним майном, просив позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні 05.07.2017 року поданий позов підтримав та просив його задовольнити, вказував на відсутність у ного будь-якої заборгованості за комунальні послуги. в подальшому подав заяву про продовження розгляду справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання 05.07.2017 року вкаузвала на те, що виконавче провадження в межах якого накладався арешт на майно позивача знищене за терміном зберігання, в подальшому у судові засідання не з'являлась, належним чином повідлялась про розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 АА 576146 від 14.04.2009 року накладено арешт на квартиру №68 за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Хлібна,18, що підтверджується інформаційною довідкою №82165360 від 10.03.2017 року (а.с.6).

Як вбачається з листа Корольовського відділу ДВС м.Житомир ГТУЮ в Житомирській області №33/7.22-40/6738 від 20.03.2017 року станом на 20.03.2017 року., згідно бази даних АСВП вбачається, що у Корольовському відділі державної виконавчої служби відсутні виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_1.(а.с.8).

Крім того, з листа Богунського відділу ДВС м. Житомир Головного територіального управління юстиції в Житомирській області №35686/7.21110/13 від 09.08.2017 року вбачається, що станом на 09.08.2017 року згідно бази даних АСВП у відділі на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження щодо ОСОБА_1 (а.с.44).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 , 3 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови про арешт майна) арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

За ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з майна позивача, так як на виконанні в органах ДВС жодних виконавчих документів, боржником в яких виступає позивач, не перебуває, підстави для арешту зазначеного майна відсутні, державним виконавцем не вчинено дій щодо скасування даних заходів, що обмежує права позивача як власника даного майна на володіння, користування та розпорядження ним, а тому таке право підлягає захисту шляхом зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_3.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, Корольовський районний суд м. Житомира

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.04.2009 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_4, яка належить на праві власності ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота