Справа № 572/629/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання однією сім'єю, без реєстрації шлюбу та постійного проживання із спадкодавцем, ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за адресою : АДРЕСА_1.

Встановлення вказаного факту, відповідно до поданої заяви та пояснень сторони, необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Позивач та представник позивача в суді заявлені ОСОБА_1 вимоги підтримали повністю. По суті пояснили, що орієнтовно 15 років ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю у спільній квартирі, розташованій по АДРЕСА_1. У вказаний період часу у вказаних осіб був спільний побут, оскільки власні кошти ОСОБА_4 витрачав на потреби своїх дітей, в той час як кошти позивача витрачались спільно ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на побутові потреби.

Відповідач ОСОБА_3, ОСОБА_2 та представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали повністю.

По суті вимог відповідач ОСОБА_2 пояснив, що померлий ОСОБА_4, який є його батьком, дійсно орієнтовно 10 років проживав в одній квартирі із позивачем, однак, останні роки у вказаному приміщенні позивач майже не з'являлась, спільного побуту батько із ОСОБА_1 не вели, оскільки проживали у різних кімнатах зазначеної у позові квартири, продукти харчування купували окремо. Крім цього, під час хвороби ОСОБА_4 ОСОБА_1 догляд за ним не здійснювала, у його лікуванні, а в подальшому і похованні участі позивач не приймала.

Представник відповідача пояснила, що вважає вимоги позивача безпідставними, так як ними не доводиться факт проживання позивача та померлого ОСОБА_4 однією сім'єю, про що свідчить укладений між ОСОБА_4 та дочкою позивача договір купівлі-продажу частини квартири, що, на думку сторони, підтверджує ті обставини, що між ними існували не родинні, а договірні стосунки.

Представник третьої особи на стороні відповідача - Сарненської РДНК, ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 мала намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4, в зв'язку із чим подала до Сарненської РДНК відповідну заяву, однак, нею не було підтверджено факт родинних відносин, а тому їй було роз'яснено право звернутись до суду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на ті обставини, що вона проживала із ОСОБА_4 однією сім'єю у спільній квартирі по АДРЕСА_1.

Із наданої позивачем копії договору купівлі-продажу квартири від 19 лютого 2002 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2, належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

Копія паспорту позивача, доводить, що ОСОБА_1 зареєстрована у вказаному житлі з 6 березня 2002 року.

Допитана судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працювала із позивачем. Свідок підтвердила, що ОСОБА_1 почала проживати із ОСОБА_4 однією сім'єю орієнтовно у 2000 році.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, допитані судом за клопотанням позивача, пояснили, що були сусідами померлого ОСОБА_4, та підтвердили, що останній дійсно проживав однією сім'єю із ОСОБА_1

Вказані обставини підтвердила також, свідок ОСОБА_9, яка є дочкою позивача. Так, свідок показала, що її мама проживала однією сім'єю із ОСОБА_4, який відносився до свідка, як до дочки.

Із поданої суду позовної заяви та пояснень позивача встановлено, що встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідне позивачу для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Вказані обставини доводяться наданими стороною суду копіями рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання сім'єю без реєстрації шлюбу та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 2 лютого 2017 року.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - при вирішенні питання спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи із наведеного - доведенню в даному випадку підлягає факт проживання позивача та спадкодавця протягом п'яти років до моменту відкриття спадщини.

Із копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 встановлено, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Однак, допитані судом за клопотанням позивача свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 давали пояснення про обставини проживання позивача та померлого ОСОБА_4 у період часу, що не стосується останніх п'яти років до часу відкриття спадщини. Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що в квартирі ОСОБА_4 востаннє був орієнтовно у 2010 році. Свідок ОСОБА_8 вказав, що останні п'ять років у ОСОБА_4 не був. Також, вказані вище свідки показали, що ОСОБА_4 про сімейне життя ніколи нічого не повідомляв, через що свідки не могли дати пояснення з приводу ведення позивачем та ОСОБА_4 побуту.

За клопотанням відповідача судом допитані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які пояснили, що із ОСОБА_4 були у дружніх відносинах, в зв'язку з чим вони допомагали останньому у проведенні ремонтних робіт у квартирі № 15. Зі слів свідків - ремонт проводився орієнтовно у 2013 році. Під час ремонтних робіт усі питання з приводу робіт свідками узгоджувались із ОСОБА_4, який розраховувався за проведення роботи, готував для працівників їжу, при чому ОСОБА_1 з'являлась у вказаному житлі рідко, участі у вказаних роботах не приймала.

Крім цього, свідок ОСОБА_11, також, додав, що після того, як ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_1 свідок не бачив, до цього були випадки, коли ОСОБА_1 заперечувала проти присутності знайомих ОСОБА_4 у їх квартирі через що виникали конфліктні ситуації.

Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Таким чином, чинне законодавство зобов'язовує чоловіка та дружину піклуватись один про одного.

Свідок ОСОБА_12, яка є сестрою ОСОБА_4 в суді пояснила, що останні роки брат не проживав однією сім'єю із ОСОБА_1, яка після захворювання ОСОБА_4 догляд за ним не здійснювала, коштів ні на лікування, ні на поховання не надавала, поховання останнього було здійснено із житлового будинку свідка. Крім цього, свідок пояснила, що на святкуванні 60-річного ювілею ОСОБА_4 ОСОБА_1 та її дочка присутні не були.

Покази свідка ОСОБА_12 спростовують покази свідка ОСОБА_9, яка поясняла, що її мати - ОСОБА_1 до останніх днів здійснювала догляд за ОСОБА_4 та приймала участь у похованні останнього.

Суд дає перевагу показам свідка ОСОБА_12, оскільки повідомлені нею обставини підтверджуються документально - наданою суду копією свідоцтва про поховання ОСОБА_4, яке було надано відповідачем, а тому підтверджує факт його поховання саме дітьми.

Таким чином, факт проживання ОСОБА_1 у квартирі №15, розташованій по АДРЕСА_1 не може свідчити про проживання позивача із ОСОБА_4 як подружжя без реєстрації шлюбу, оскільки вона перебувала у вказаному житловому приміщенні на правах співвідповідача, що підтверджується копією долученого до позовної заяви договору купівлі-продажу вказаної квартири від 19 лютого 2002 року, згідно із яким квартира №15 належала ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності.

Доказів ведення вказаними особами спільного побуту та наявності у них спільних прав та обов'язків по відношенню один до одного у період часу з 2011 року по час смерті ОСОБА_4 позивачем надано не було.

З огляду на наведене, наданими доказами не доводиться факт ОСОБА_1 та ОСОБА_4 як подружжя без реєстрації шлюбу протягом п'яти років до моменту смерті останнього, а тому позовна заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.3, 55 СК України, керуючись ст.ст.60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту її постійного проживання АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області Т.О.Ведяніна