Справа № 161/6483/17
Провадження № 2/161/2410/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Якушеву Р.І.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача - приватний нотаріус ОСОБА_5 районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок загальною площею 75,9 кв. м. з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,1496 га, що розташована в с. Підгайці, Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_1.

Позивач прийняв спадщину після смерті матері, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте в держнотконторі він не може належним чином оформити своє право, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач вказує, що його рідна сестра, відповідач по справі, також прийняла спадщину шляхом подання нотаріальної заяви про прийняття спадщини за законом. Після смерті матері ОСОБА_6 відмовилась надати йому оригінали правовстановлюючих документів. Подавши заяву приватному нотаріусу ОСОБА_5 про прийняття спадщини, відповідач оригінали правовстановлюючих документів не надала та спадщину не оформила продовжуючи проживати в будинку матері в АДРЕСА_1. Просив визнати за ним право власності на спадкове майно за законом, після смерті матері ОСОБА_7 та стягнути судові витрати по справі в розмірі 3554,63 грн та витрати на правову допомогу в суму 6500грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та просили задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник, не визнавши позову, пояснили, що даний будинок був одноповерховим, у незадовільному технічному стані. У 2008 році за власні кошти була збудована двохповерхова будівля, що призвело до покращення загального стану будинку, збільшення його загальної площі та збільшення вартості. Вказує, що реконструкція вказаного будинку та його капітальний ремонт є самочинним будівництвом, а тому право власності на них судом не може бути визнане. Просили у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до частково задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок який розташований по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна виданого виконкомом Підгайцівської сільської ради 26.02.2004 року (а.с. 9); витягу з погосподарської книги №7 за 2015 рік (а.с.13).

Право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_7 зареєстровано Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6377848 виданим 01.02.2015 року.(а.с.10)

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку 12.07.2006 року НОМЕР_2 на підставі рішення Підгайцівської сільської ради від 26.12.2014 року №16-15, ОСОБА_7 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1496 га, розташованої в с. Підгайці Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.14)

Таким чином, суд прийшов до висновку, що спірне домоволодіння та земельна ділянки належали на праві власності ОСОБА_7

Судом встановлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Тому спадщина відкрилась на все майно, яке належало їй на праві власності.

Стаття 328 ЦК України передбачає , що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_7 є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с.7) Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В силу приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом

Відповідно до вимог ст. ст. 1218, 1223, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме: житловий будинок який розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна виданого виконкомом Підгайцівської сільської ради 26.02.2004 року (а.с. 9); витягом з погосподарської книги №7 за 2015 рік (а.с.13), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6377848 виданим 01.02.2015 року.(а.с.10)

та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1496 га, розташованої в с. Підгайці Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_1.

Твердження відповідача, що спірний будинок не існує, він реконструйований, не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем не наведено доказів, що належний спадкодавцю будинок саме такою площею, як зареєстровано в БТІ, знищений, і ким саме.

А самочинне будівництво будинку, здійснене ОСОБА_6 по АДРЕСА_1, не є предметом даного позову. В судовому засіданні встановлено, що спадкоємець ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_7 шляхом подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини до 6-ти місячного строку. Відповідач ОСОБА_6 також прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_7 шляхом подачі заяви в нотконтору про прийняття спадщини до 6-ти місячного строку. Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач ОСОБА_1 відмову від спадщини не заявляв та крім того звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні, враховуючи ті обставини, що ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна після смерті матері, прийняв спадщину, а тому суд прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Виходячи з аналізу змісту ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права. Позивач повинен надати суду договір про надання правової допомоги, докази того, що особа, яка надає правову допомогу є фахівцем у галузі права, має право надавати вказану правову допомогу, зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, також надати дна докази того, що одним з видів його діяльності як підприємця є надання правової допомоги. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» установлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивач повинен надати суду відповідний розрахунок затрат робочого часу особи, що надає правову допомогу, а суд при ухваленні рішення повинен перевірити чи не перевищує заявлена до стягнення позивачем сума граничного розміру компенсації витрат З урахуванням наведеного, оглянувши наданий кошторис представника позивача, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 2000 грн витрат на правову допомогу.

Також слід задовольнити вимоги позивача щодо стягнення судового збору з відповідача в розмірі 3554,63 грн.

Керуючись ст.ст.6, 10, 11, 58, 60, 81, 88, 130, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 328, 392, 1217, 1228, 1268, 1270, 1296 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_7, а саме: ? частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_7, а саме: на ? частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,1496 га, що розташована в с. Підгайці, Луцького району, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук