Справа №442/5283/17
Провадження №2/442/1982/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зняття з реєстрації місця проживання,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1звернувся в Дрогобицький міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2, третьої особи - Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про зняття з реєстрації місця проживання.

Позов мотивує тим, що він, ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2016 року виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.04.2017 року, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори) та відповідач - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31.10.2016 року, є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідачка є фактично для нього чужою людиною ( третя дружина його покійного батька ОСОБА_2 ОСОБА_3, є зареєстрованою у вказаній квартирі, однак не проживає в такій з 2011 року, ніякої участі в утриманні житла, особистих речей або речей повсякденного використання немає. Протягом усього цього часу місце перебування відповідачки невідоме. Про що також свідчать акти про відсутність особи за місцем проживання. Добровільно відповідачка з реєстрації місця проживання знятись не бажає. Разом з тим, здійснити реальний поділ вказаної квартири не можливо, оскільки така є однокімнатною, загальна площа квартири - 15,7, житлова 28,6 кв.м. Частка ОСОБА_2 у вказаній квартирі є незначною, а саме - 1/3. При цьому така, формальна її реєстрація, здійснює перешкоди у користуванні його власністю щодо спірної квартири. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, однак від нього поступила заява, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності,а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин своєї неявки, хоча була своєчасно повідомленою про час та місце судового засідання, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Третя особа - представник Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в судове засідання не з»явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про день і час слухання справи, а тому суд розглянув справу у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Керуючись п.9 ст.74 ЦПК України, суд вважає цих осіб повідомленими про дату судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача та третьої особи неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з таких міркувань.

Як вбачається з копії Свідоцтва про право на спадщину за законом серії НВА 457148 від 31.10.2016р., посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Кушнір О.І., спадкоємцями майна ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. є його діти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 1/3 частка), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( 1/3 частка) та дружина ОСОБА_2 (1/3 частка) у спадщині; спадщина складається з ? частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_2, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.09.2006р. державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. за реєстровим №2543, право власності на яку зареєстровано Дрогобицьким ДК МБТІ та ЕО, 08.10.2006 року за №14542 в книзі №48, реєстраційний №2297327; ця квартира складається в цілому з однієї житлової кімнати та однієї кухні, загальна площа квартири - 15,7 кв.м., житлова площа - 28,6 кв.м.

Як вбачається із копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.04.2017р., квартира загальною площею 28,6 кв.м., житловою площею - 15,7 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_3 на праві приватної спільної часткової (2/3) належить ОСОБА_1.

Як вбачається за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майно, а також може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, а тому власник житла має право на підставі вищевикладеного вимагати від колишнього власника усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення, зняття останнього з реєстрації, тощо.

Як вбачається із Актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації

від 17.01.2017р., 04.05.2017р., ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_4 не проживає з 2011 року і по день обстеження, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали ОСОБА_2 в спірній квартирі немає.

Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо.

Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні підлягають до задоволення, оскільки відповідач ОСОБА_2, будучи співвласником квартири АДРЕСА_5, не сплачує комунальні послуги за надання їй послуг електропостачання, газопостачання, водовідведення, тощо, не проживає в спірній квартирі з 2011р., що породжує для позивача негативні наслідки ( неможливість оформлення субсидій по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами, тощо) а відтак заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, реєстрація відповідача створює для позивача певні незручності, оскільки він додатково повинен сплачувати за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, а тому суд дійшов до висновку про необхідність зняття відповідача ОСОБА_2 з реєстрації.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання. А тому з огляду на це та відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, заявлені вимоги є підставними та такими , що підлягають до задовленння.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.391 ЦК України, Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зняти з реєстрації у квартирі АДРЕСА_6.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, понесені останнім при поданні позову до суду, а саме судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дрогобицьким міськрайонним судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гарасимків Л.І.