Справа № 349/1234/17
Провадження № 2/349/639/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 вересня 2017 року м. Рогати

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.,

з участю секретаря судового засідання Матасової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Княгинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, виконавчого комітету Княгинецької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Княгинецької сільської ради Рогатинського району про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Княгинецької сільської ради Рогатинського району № 66 від 26 листопада 1999 року про оформлення права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.; про визнання недійсним свідоцтва про право власності на домоволодіння, яке видане на ім`я ОСОБА_2 на підставі вказаного рішення виконавчого комітету сільської ради та визнання за нею права власності на 1/9 частку вказаного вище домоволодіння, як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та її чоловік ОСОБА_2 були співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_2 За життя він склав заповіт у відповідності до якого все своє майно заповів їхній дочці ОСОБА_3 У зв'язку із його смертю відкрилась спадщина на належну йому частину даного домоволодіння. Незважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_2 залишив заповідальне розпорядження, вона як його непрацездатна дружина має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої становить не менше двох третин частки, яка належала б кожному із спадкоємців при спадкоємстві за законом. Оскільки спадкоємцями за законом першої черги окрім неї є їхні дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому її обов'язкова частка у спадщині становить 1/9 частину домоволодіння по АДРЕСА_1. Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

11 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району видано свідоцтво про право власності в рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинковолодіння, що розташоване в АДРЕСА_1. Оскільки, свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане після смерті спадкодавця ОСОБА_2 вона не може оформити у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 У зв'язку з цим змушена звертатись до суду.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник Княгиницької сільської ради Рогатинського району та виконавчого комітету ради - сільський голова ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

За ст.27 ЦПК України участь у судових засіданнях є правом, а не обов'язком сторін по справі.

Розгляд справи здійснено судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району 11 жовтня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради від 26 листопада 1999 року, зареєстроване в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 11 жовтня 2002 року, реєстровий номер 21, власниками домоволодіння в с. Загір'я Рогатинського району були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках.

01 лютого 1990 року секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району посвідчено заповіт ОСОБА_2, згідно якого все своє майно він заповів ОСОБА_3 Заповіт не змінений та не відмінений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим Княгиницькою сільської ради Рогатинського району 18 березня 1999 року.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на ? частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились в АДРЕСА_1 17 лютого 1952 року, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті свого чоловіка ОСОБА_2 була непрацездатною особою.

Згідно ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті ( ст. 529. ЦК УРСР).

Встановлено, що до числа спадкоємців за законом першої черги майна спадкодавця ОСОБА_2 належать його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, його дружини ОСОБА_1

Таким чином у випадку спадкування за законом, кожному із вказаних вище спадкоємців належало б по (1/2 : 3= 1/6) 1/6 частині домоволодіння по АДРЕСА_1.

З врахуванням положень ст. 535 ЦК УРСР обов'язкова частка позивача по справі ОСОБА_1, як непрацездатної дружини спадкодавця ОСОБА_2, становить ( 1/6 х 2/3 = 2/18 = 1/9) 1/9 частину домоволодіння по АДРЕСА_1.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 29 липня 2017 року вбачається, що позивачу по справі ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку після смерті чоловіка ОСОБА_2 якому належала ? частина домоволодіння по АДРЕСА_1, оскільки державна реєстрація права власності проведена після смерті спадкодавця.

Проте ч.2 ст.9 ЦК УРСР 1963 року, ст. 25 ЦК України 2003 року передбачено, що здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов'язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов'язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю.

Встановлено, що виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради прийнято рішення про оформлення права власності на житловий будинок, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та державна реєстрація права власності на нерухоме майно проведені після смерті ОСОБА_2, що суперечить вимогам вимогам ч.2 ст.9 ЦК УРСР 1963 року, ст. 25 ЦК України 2003 року.

Відповідно до ст.392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

Із технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, виданого на ім`я ОСОБА_1 , довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 23 липня 2015 року №358 та звіту про незалежну оцінку домоволодіння від 26 липня 2017 року вбачається, що станом на 11 жовтня 2002 року до складу домоволодіння, що по АДРЕСА_1 входить: житловий будинок загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., літна кухня площею 56,0 кв.м., стайня площею 49,5 кв.м., стодола площею 14,6 кв.м., криниця 6/0 м/п, ворота 7,1 кв.м., огорожа 60,8 кв.м. Ринкова вартість домоволодіння становить 60 775 грн.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб , а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 26 листопада 1999 року №66 в частині оформлення права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок від 11 жовтня 2002 року, видане на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що за адресою: АДРЕСА_1 в частині права власності на майно ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на 1/9 частину житлового будинку загальною площею 52,2 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літною кухнею площею 56,0 кв.м., стайнею площею 49,5 кв.м., стодолою площею 14,6 кв.м., криницею 6/0 м/п, воротами 7,1 кв.м., огорожею 60,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в цей же строк, з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р.Г. Могила