Справа № 573/1845/17
Номер провадження 6/573/22/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Кліщ О.В.

за участю секретаря Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання старшого державного виконавця Опанасенко Н.О., погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, яке вмотивоване тим, що у на виконанні у Білопільському РВДВС перебуває виконавче провадження № 17571310 з примусового виконання виконавчого листа №2-93/10, виданого 15 лютого 2010 року Білопільським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 31 січня 1994 року. Виконавче провадження відкрито 18 лютого 2010 року. В самостійному порядку рішення суду боржником виконано частково, останній платіж, згідно з наявними у справі матеріалами, датований 03 версня 2014 року. Заборгованість по виконавчому документу стновить 6605 грн. В самостійному порядку борг за рішенням суду боржником не сплачується.

В ході перевірки майнового стану боржника, згідно з відомостями правореєструючих органів, не виявлено зареєстрованого рухомого чи нерухомого майна, на яке в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», можливо звернути стягнення.

Відповідно до відомостей ДПС України та ПФ України у боржника не виявлено доходів, на які можливо звернути стягнення.

В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника. Згідно з відомостями банківської установи на арештованих рахунках боржника кошти відсутні.

Про наявність заборгованості за рішенням суду боржник обізнаний, про що свідчать наявні в матеріалах справи його пояснення.

06 липня 2016 року було направлено виклик з вимогою з»явитися до відділу та надати достовірні відомості щодо свого майнового стану. Вимогу державного виконавця так і не було.

05 травня 2017 року боржникові повторно було направлено виклик з вимогою з»явитися до відділу та надати декларацію про свій майновий стан, а також надати відомості про наявність закордонного паспорту. Дане відправлення було направлено боржникові рекомендованою поштовою кореспонденцією за номером №536.

Згідно з відомостями УДППЗ «Укрпошта» - 19 травня 2017 року поштове відправлення було вручене.

До відділу ДВС боржник на вимогу державного виконавця не з»явилася. Перебуваючи у обізнаності, що відносно неї державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду і усвідомлюючи, що відносно неї здійснюються заходи примусового виконання, умисно ухиляється від виконання покладених на неї обов»язків, тому старший державний виконавець Опанасенко Н.О. і звернулась з даним поданням до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засіданні старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, своє подання підтримала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відділі виконавчої служби на виконанні знаходиться виконавче провадження, яке відкрите на підставі виконавчого листа №2-93/10, виданого 02 лютого 2010 року Білопільським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, 31 січня 1994 року (а.с. 4,5).

Відповідно до інформації Білопільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано 01 серпня 2015 року, після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_5 (а.с.6).

З довідки Білопільського РВДВС вбачається, що станом на 11 вересня 2017 року заборгованість по аліментах ОСОБА_2 становить 6562 грн. 60 коп. (а.с.3).

Відповідно до інформаційної довідки від 11 вересня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за фізичною особа РНОКПП: НОМЕР_1 нерухоме майно не зареєстроване (а.с.20).

Відповідно до відповідей Пенсійного фонду України від 10 лютого та 05 травня 2017 року інформація про місце роботи ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відсутня, пенсії дані особи не отримують (а.с.14, 15,17,19).

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби України від 10 лютого та 05 травня 2017 року фізична особа із зазначеними виконавцем даними паспорта та ідентифікаційного номера на обліку в органах ДПС не перебуває, відсутня інформація про нарахування та утримання податку відносно вказаної фізичної особи (а.с.13,16,18).

05 травня 2017 року боржнику ОСОБА_5 направлявся виклик про необхідність з»явитися до виконавчої служби, відправлений рекомендованою поштою на адресу: с.Вири, 24 км, буд.1 білопільського району Сумської області, який був нею отриманий 19 травня 2017 року (а.с.10-12).

Відповідно до повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» було накладено арешт на кошти ОСОБА_6, станом на 10 квітня 2017 року на рахунках кошти відсутні (а.с.21).

Відповідно до повідомлення Управління державної міграційної служби України в Сумській області 06 березня 2015 року було оформлено паспорт для виїзду за кордон Серії FA №124956 на ім»я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка значиться за РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно з інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 перетинала кордон протягом періоду з 04 червня 2015 року по 25 червня 2017 року п»ять разів (а.с.8).

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 від 14 квітня 2015 року на даний час вона не працює, про заборгованість по аліментах вона знає, буде в майбутньому намагатися сплатити борг (а.с.9).

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень пункту 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов»язань, але і факт ухилення від їх виконання. Із пояснень, наданих державному виконавцю Королєвською О.О., вбачається, що вона ніде не працює, не має доходів, про заборгованість по аліментах знає. Виконавцем також надано інформацію про те, що ОСОБА_5 отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон та протягом періоду 2015-2017 років боржник п»ять разів перетинала кордон України.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Матеріали справи містять докази, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на неї рішенням, як того вимагають правила пункту 5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» та п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в поданні державного виконавця зазначено, що боржник має заборгованість по аліментах, яку не сплачує, отримала паспорт громадянина України для виїзду за кордон та протягом періоду 2015-2017 років п»ять разів перетинала кордон України.

Враховуючи зазначені обставини та наявність доказів, які свідчать про факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, на підставі ст.ст. 33, 124 Конституції України, п. 5 ч. 1ст. 6 Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина для виїзду за кордон серії FA №124956, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканку с.Вири, 24 км, буд.1, Білопільського району Сумської області до сплати заборгованості по аліментах в розмірі 6562 (шість тисяч п»ятсот шістдесят дві) грн. 60 коп. за виконавчим листом № 2-93/10, виданим 02 лютого 2010 року Білопільським районним судом Сумської області.

Копію ухвали направити боржнику ОСОБА_5

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя