Справа № 520/3478/17
Провадження № 2/520/7094/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року

Київський районний суд м.Одеси у складі

Головуючого Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

23.03.17 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати останнього батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з останнього аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дочкою повноліття, мотивуючи позов тим, що ОСОБА_1, 26.09.2013 року народила дочку ОСОБА_3, дійсним батьком якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про батька у свідоцтво про народження внесені згідно з вимогами ст. 135 ч.1 СК України. Батько дитини в добровільному порядку не приймає участь в утриманні дочки, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, однак погодилась із стягненням аліментів в розмірі 1/6 частини від доходу відповідача, враховуючи наявність у нього на туриманні інших неповнолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково та пояснив, що крім зазначеної дитини він має, ще двоє неповнолітніх дітей, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому розмір аліментів, які просить стягнути позивачка є завищенним. Відповідач згоден на сплату аліментів у розмірі 1/6 частини його доходів щомісячно, оскільки з нього вже стягуються аліменти на утримання інших двох дітей.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 125, 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1, має дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження останньої серії І-ЖД №368794 виданим 16.10.2013 року відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби ОМУЮ ( а.с. 3), актовий запис про народження №9795 від 16.10.2013 року відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відомості про батька внесені відповідно до вимог ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Батьки дитини не перебували у шлюбі.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ЦПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно висновку експерта № 59 від 07.06.2017 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,народженою громадянкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 з ймовірністю 99,9999%, тобто батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено.

За таких обставин, суд вважає, що та обставина, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 доведена, а тому позовні вимоги про визнання батьком ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, то останні підлягають частковому задоволенню, оскільки судом встановлено, що постановою державного виконавця Чорноморського відділу ДВС ГТУЮ від 10.02.2017 року про звернення стягнення з заробітної плати боржника, з ОСОБА_2 починаючи з 08.04.2016 року та до 29.12.2028 року стягуються на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), а також, починаючи з 01.02.2017 року додатково в межах 50% стягується заборгованість у розмір 13202,96 гривень. Судом встановлено, що останній працює в ТОВ «Хим-Ойл-Транзит-Юкрейн».

Також встановлено, що згідно виконавчого листа, виданого Суворовським районним судом м.Одеси 04.08.2017 року на підставі рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 20.07.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? частини всіх видів його доходу, починаючи з 16.06.2017 року та до досягнення сином повноліття, тобто до 08.11.2034 року.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обовязку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитину. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017р.» встановлений прожитковим мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, з урахуванням матеріального положення обох сторін та законодавства про виконавче провадження, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, а саме визнання батьківства ОСОБА_2 у відношенні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягненню з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, проте не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту звернення позивачки до суду і досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь: позивача сплачений судовий збір сумою 640,00 гривень, а також на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. 11, 60,88, 209, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродження с.Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( ІНН НОМЕР_1) уродження с.Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 23.03.2017 року до досягнення нею повноліття, тобто до 26.09.2031 року

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( ІНН НОМЕР_1) уродження с.Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору сумою 640,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ( ІНН НОМЕР_1) уродження с.Нова Покровка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України на користь держави судовий збір 640,00 гривень.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через київський районний суд м.Одеси шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Луняченко В. О.