Справа № 520/7512/17
Провадження № 2/520/8067/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеса в складі:

головуючого судді: Луняченка В.О.,

при секретарі: Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських права, стягнення аліментів та призначення піклувальника,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, діюча в інтересах свого онука ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, позбавлення батьківських права, стягнення аліментів та призначення піклувальника, в якому просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на його утримання в розмірі 2000 гривень, до досягнення ним повноліття.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє в інтересах онука ОСОБА_1, до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглядати справу за їх відсутністю. у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до судового засідання надали заяву в якій позов підтримали , вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 у відношенні сина ОСОБА_1, 2003 року народження, а також призначення його піклувальником ОСОБА_2, підтримали висновок від 15.05.2017 року №388/01-11, проти задоволення позову не заперечують та просять справу розглядати у відсутності представника.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в підтвердження позовних вимог, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим 24.04.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Одеси. За інформацією Київського районного у місті Одесі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, відомості про батька неповнолітнього ОСОБА_1, до актового запису про народження внесені відповідно до вимог ст. 135 ч.1 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1, 2003 року народження проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_2, та знаходиться повністю на її утриманні, маті останнього- ОСОБА_4 проживає окремо від сина, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, місце мешкання - АДРЕСА_3.

Відповідно до характеристики ОСОБА_1, 2003 року народження, зробленої директором Одеської загальноосвітньої школи №51 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області, останній є учнем 8-А класу, навчається у вказаній школі з 1-го класу, але в силу сімейних обставин під кінець четвертого класу перевівся до іншої школи, у сьомому знову повернувся до ЗОШ №51, де й продовжує навчання, неповнолітній ОСОБА_1, з багатодітної сім'ї, матір останнього протягом навчання хлопця, у школі жодного разу не бачили.

Мати неповнолітнього ОСОБА_1, ОСОБА_5 навчально-виховним процесом не цікавилась, батьківські збори не відвідувала. Зв'язок з класним керівником підтримує бабуся неповнолітнього, відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини.

Відповідно до довідки КУ«Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради від 30.11.2016 року №01-03/534, неповнолітній ОСОБА_1, 2003 року народження перебуває на обліку в означеному медичному закладі з серпня 2015 року. При проведенні профілактичних оглядів в поліклініці, відвідуванні дитини вдома, з дитиною завжди була бабуся, матір дитини медична сестра не бачила.

Згідно з листом служби у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20.02.2017 року № 2.4-1.10/86 ОСОБА_3 з трьома дітьми та співмешканцем переїхала з місця реєстрації АДРЕСА_4, на інше місце, та зараз мешкає за адресою: АДРЕСА_5.

Неповнолітній ОСОБА_1, 2003 року народження є дитиною інвалідом, що підтверджено медичним висновком №96 КУ «Дитяча міська поліклініка №6» Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради. Відповідач отримує соціальну допомогу на утримання дитини інваліда.

З висновку органу опіки № 388/01-11 від 15.05.2017 р. суду відомо, що зі слів ОСОБА_3 за усною домовленістю зі своєю матір'ю, ОСОБА_2, її старший син ОСОБА_1 проживає разом зі своєю бабусею у м. Одеса. З дитиною спілкується у телефонному режимі, до Одеси не приїздить, так як виховує ще трьох маленьких дітей, державну допомогу, яку отримує на дитину - інваліда ОСОБА_1, перераховує на банківську картку ОСОБА_2. До позбавлення її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6 ставиться негативно. Однак доказі переказу грошових коштів не надано.

ОСОБА_1, 2003 року 23.10.2016 року надав на ім'я начальника служби у справах дітей Одеської міської ради заяву щодо позбавлення його матері ОСОБА_3 відносно нього батьківських прав, оскільки вона не цікавиться його життям, його станом здоров'я, беручи до уваги перенесення ним медичної операції, не приймає участі в його утриманні, навіть кошти, які їй сплачує держава на утримання дитини -інваліда остання не передає сину, а також просив призначити піклувальником свою Бабусю ОСОБА_2, 1960 року народження, з якою він проживає та перебуває на її утриманні.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина розглядалось на засіданні комісії, двічі матір викликали на засідання ради опіки, однак остання на виклики до райадміністрації не з'являлась.

Відповідно до висновку №388/01-11 від 15.05.2017 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Щодо призначення ОСОБА_2, 1960 року народження піклувальником ОСОБА_1,2003 року народження, Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає за доцільне призначення її піклувальником ОСОБА_1, 2003 року народження, оскільки останній мешкає разом з бабусею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, яка створила для онука необхідні умови для всебічного розвитку, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання. ОСОБА_2 надала повний пакет документів, відповідно до якого вона може виконувати обов'язки піклувальника. Остання протипоказань для призначення її піклувальником не має. ОСОБА_1 надав згоду про призначення бабусі своїм піклувальником. Питання щодо доцільності встановлення піклування над неповнолітнім ОСОБА_1 та призначення ОСОБА_2 його піклувальником , було розглянуто на засіданні органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, за результатами якого вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню сина, суд вважає за можливе позбавити її батьківських прав відносного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 182 СК України при визначенні судом розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи той факт, що відповідачка отримує соціальну допомогу на утримання дитини- інваліда, яким є ОСОБА_1, однак зазначені кошти нею не використовуються за призначенням, неповнолітній ОСОБА_1 має захворювання на рак, переніс операційне втручання, суд вважає можливим визначити аліменти у твердій грошовій в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати на користь користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 166, 171, 180-183, 243, 244, 247 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 197, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських права, стягнення аліментів та призначення піклувальника- задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 виданий 08.10.1996 року Київським РВ м.Одеси) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 виданий 08.10.1996 року Київським РВ м.Одеси) в дохід держави судовий збір сумою 640,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луняченко В. О.