Номер провадження 2/229/1439/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Польської Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, вони не підходять один одному, з часом перестали піклуватись про створення нормальних сімейних стосунків, не дбали про взаємоповагу один до одного. Зазначає, що відповідач постійно принижує її, зловживає спиртними напоями, все це відбувається на очах у їх дочки. У 2014 відповідач виїхав за межі України, і з вказаного часу проживає на території РФ, де у нього нова родина. Це призвело до розладу та фактичного припинення шлюбних відносин. Суперечок про поділ майна, яке є їх спільною власністю, немає. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечить їх з відповідачем інтересам.

Від шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судове засідання, позивачка не зявилась, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, наполягає на позові, просить його задовольнити, проти заочного рішення не заперечує /а.с. 20/.

В судове засідання, відповідач не зявився, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, з позивними вимогами згоден, не заперечує про визначення місця проживання малолітньої доньки з її матірю /а.с. 10/.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається .

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 04 вересня 1993 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії VI-НО № 399116 від 04 вересня 1993 року, актовий запис № 469 зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дружківка Донецької області /а.с. 8/.

Від шлюбу у сторін є малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження серії 1-НО № 214689 від 26 вересня 2008 року, актовий запис № 436 зроблено відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області /а.с. 9/.

З 2014 року подружжя мешкає окремо один від одного, спільного господарства не веде, стосунки не підтримують.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі подружжя, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права та інтереси сторін.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню.

Малолітню доньку суд вважає за необхідне залишити з матірю, бо питання про місце проживання дітей вирішено сторонами в добровільному порядку.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень суду не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачці після розірвання шлюбу прізвище «Трунова».

Позивачка не наполягала на розподілі судових витрат згідно зі ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, який було зареєстровано 04 вересня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дружківка Донецької області про що зроблено актовий запис № 469 (свідоцтво про шлюб серії VI-НО № 399116).

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Трунова».

Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матірю ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: Є. В. Петров