Справа № 219/9565/17
Провадження № 2-о/219/825/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

при секретарі Брагіній М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

до суду звернулася представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 з заявою, згідно якої вона просить встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 15.06.2017 року у селищі Савелівка м. Єнакієве Донецької області. В обґрунтування позову заявник вказує, що 15 червня 2017 року померла її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 26.07.2017 року представник заявника звернулася до Бахмутського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 Однак, у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих на території не підконтрольній Україні, як таких, що не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров я України від 8.08.2006 №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, їй було відмовлено у державній реєстрації смерті і видачі свідоцтва про смерть, і за цих обставин заявник змушена звернутися до суду.

Представник зацікавленої особи, Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в судове засідання не зявився. Разом з тим, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без участі представника відділу та винести рішення у відповідності до діючого законодавства, проти заявлених вимог не заперечував (а.с.22).

Представник зацікавленої особи, Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, згідно якого просив справу розглядати без участі представника управління, проти задоволення заяви не заперечував (а.с.23).

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно 21.07.2008 року (серія І-ТД № 620249), заявник ОСОБА_1 народилася 10 вересня 1976 року, про що 15.11.1976 року складено запис акта про народження № 25, батьками дитини записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно до лікарського свідоцтва про смерть № 42 та довідки про причину смерті (до форми № 106/у № 42) від 15.06.2017 року, виданої лікарською амбулаторією № 3 Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 м. Єнакієве» ДНР, ОСОБА_3 померла 15 червня 2017 року, причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.13).

Відповідно до акту № 213 від 6.07.2017 року, виданого квартального м. Вуглегірськ смт. Савелівка ОСОБА_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 15.06.2017 року та була похована на місцевому кладовищі смт. Савелівка, дозвіл на поховання не видавався, поховання самовільне (а.с.15).

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Представник заявника вказує, що ОСОБА_3 померла в смт. Савелівка м. Єнакієве Донецької області, а саме на території, яка на теперішній час є тимчасово окупованою, вона отримала свідоцтво про смерть (серії ДНР № 073351, видане 21.06.2017 року Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_6 Міністерства юстиції ДНР) (а.с.9), однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті для отримання свідоцтва про смерть, виданого державним органом України, оскільки воно видане на тимчасово окупованій території, де органи влади України не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Так, представник заявника звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, однак, відповідно до листа № 15.14-93-2968 від 26.07.2017 року, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, яка померла 15.06.2017 року, та розяснено, що форма документа, який було предявлено заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3, а саме медичне свідоцтво про смерть № 42 від 15.06.2017 року, виданого в м. Єнакієве Донецької області, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 8.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (а.с.12).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері та отримання її представником в державному органі України свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Згідно матеріалів справи зазначені обставини ніким не оспорені. Цього факту не спростовано і зацікавленою особою.

В судовому засіданні заявником було доведено про неможливість одержання документу, що підтверджує оспорюваний нею факт, іншим шляхом. Вказані причини суд визнає непереборними та такими, що істотно утруднюють заявнику можливість реєстрації смерті ОСОБА_3

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.

А тому суд задовольняє заяву ОСОБА_1 та встановлює факт смерті ОСОБА_3 15 червня 2017 року у селищі Савелівка м. Єнакієве Донецької області.

Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215, 256, 257-1, 259 ЦПК України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п.п. 13,18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судове практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд, -

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка померла 15 червня 2017 року у селищі Савелівка м. Єнакієве Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а зацікавленою особою в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Суддя

Суддя О.М.Павленко