Справа № 442/6528/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/3736/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його представника - адвоката Петренка О.В.;

Поліщук Р.І. і Яджак Р.В. - представників КП «Дрогобичводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради (в подальшому - „КП"), у якому просив суд зобов'язати відповідача: 1) списати заборгованість по оплаті за користування водою за період з 21.07.2014 року по 30.09.2016 року в сумі 7 337 грн. 55 коп., як безпідставно нараховану; 2) зняти пломбу з лічильника води КВ-15, заводський № 570733 та надати вище згаданий прилад на перевірку; 3) встановити та відновити водопостачання в належному позивачу на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що 12 червня 2014 року представником відповідача в результаті перевірки показників та технічного стану лічильника води було складено Акт ВТ-049 обстеження водопровідної та каналізаційної мережі, в якому зазначено про те, що пломби КП «Дрогобичводоканал» збережені, однак на його прохання зазначити наявність у господарстві криниці (з якої вода поступає в будинок на кухню, санвузол та умивальник) представник КП заявила, що це жодного значення не має і він має це пояснювати окремо.

Стверджував, що станом на серпень 2014 року будь-якої заборгованості за використання води у нього не було, однак у жовтні 2014 року на його адресу надійшло повідомлення від відповідача, у якому було зазначено, що він має заборгованість по оплаті за водопостачання у розмірі 433 грн. 49 коп., яка станом на серпень 2016 року зросла до 7 337 грн. 55коп.

Вважає, що дана сума заборгованості нарахована йому до оплати безпідставно, оскільки 21 липня 2014 року та 18 серпня 2014 року він письмово звернувся до відповідача (КП) з проханнями опломбувати кран вводу води в належний йому будинок за вищевказаною адресою, оскільки він тимчасово припиняє споживання води з лінії водопостачання відповідача, на які 18 лютого 2016 року отримав відповідь про те, що лічильник знятий з комерційного обліку і споживання води йому будуть нараховувати залежно від кількості членів його сім'ї.

Стверджував, що незважаючи на ту обставину, що лічильник обліку води опломбований відповідачем (показники використаної води - «707» станом на 21 липня 2014 року - залишаються незмінними) і водою з лінії відповідача він не користується, КП «Дрогобичводоканал» продовжує нараховувати йому заборгованість, як за використану воду на надані послуги, вимагаючи при цьому щоб він особисто зняв лічильник і передав його на перевірку. Однак, він відмовляється це зробити, оскільки останній опломбований представниками Держастандарту та КП «Дрогобичводоканал», а також відсутній відповідний Акт, який повинні були скласти з виходом на місце представники відповідача (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (а.с. 222-227).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що суд не дав належної оцінки його доводам про те, що згідно чинного законодавства України повірка квартирних засобів обліку води (лічильників) повинна здійснюватися за рахунок виконавця, тобто - за рахунок КП (а.с. 80-83).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представника на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представників відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі суд мотивував тим (зокрема), що пункт 24 Порядку формування тарифів на послуги будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, «не передбачає у складі тарифу повірку засобів обліку води, які не є власністю підприємства».

Однак, вище наведені висновки судом зроблені за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а відтак такі не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені за неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції Закону, яка була чинною з 01.01.2005 року по 31.12.2015 року) встановлено, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ (ч.2), і що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунку за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів, оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо і водопостачання (ч.3).

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції Закону від 05.06.2014 року, який набув чинності 01.01.2016 року та був чинним на час звернення ОСОБА_7 з даним позовом до суду і ухвалення судом оскаржуваного рішення) встановлено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо і водопостачання.

Відповідальність за своєчасне проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання (а.с. 140-141).

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, встановлено, що у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача.Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абоненський облік.Періодична повірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця).

А підпунктом 4 пункту 32 вище згаданих Правил встановлено, що Виконавець зобов'язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (а.с. 142-146).

Пунктом 16 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 532), встановлено, що витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води, є складовою частиною витрат, безпосередньо пов'язаних із збутом послуг споживачам, і включаються до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (а.с. 147-156).

ОСОБА_7 з даним позовом звернувся до суду 12 жовтня 2016 року, а оскаржуване рішення судом було ухвалено 10 березня 2017 року.

Тобто, станом на час звернення ОСОБА_7 до суду з даним позовом та ухвалення судом оскаржуваного рішення вище згадані положення законодавства були чинними.

Як визнає саме КП «Дрогобичводоканал» у поданих до суду Уточненнях до Заперечень на апеляційну скаргу ОСОБА_7, чинним законодавством встановлено міжповірочний інтервал для лічильників води 4 роки і останній раз повірка лічильника води в будинку позивача КП «Дрогобичводоканал» проводилась ще у серпні 2006 року (а.с. 105-111), однак станом, як на час ухвалення судом оскаржуваного рішення (10 березня 2017 року), так і апеляційного розгляду справи, КП «Дрогобичводоканал», достовірно знаючи про вимогу ОСОБА_7 про проведення повірки лічильника води, як засобу обліку холодної води в житловому будинку АДРЕСА_1, так і не провело такої повірки.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів приходить до висновку про те, що у суду не було правових підстав для відмови у задоволенні цієї позовної вимоги і така позовна вимога підлягає до задоволення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції і що визнав сам апелянт ОСОБА_7, на даний час відсутні будь-які перешкоди зі сторони КП «Дрогобичводоканал» у відновленні водопостачання будинку позивача, оскільки це водопостачання перекрив сам позивач з власної ініціативи і він сам вправі та взмозі у будь-який час його відновити.

З урахуванням вище наведеного позовна вимога про зобов'язання відповідача «встановити та відновити водопостачання в належному (позивачу) на праві власності житловому будинку АДРЕСА_1», як необґрунтована та безпідставна, до задоволення не підлягає.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, зокрема - позовних вимог, однією з позовних вимог фактично є оскарження позивачем дій КП «Дрогобичводоканал» щодо нарахування йому оплати за ніби-то спожиту ним воду у період з 21.07.2014 року по 30.09.2016 року, що фактично є різновидом претензії. Однак такий спосіб захисту прав не передбачено діючим законодавством. Доводи позивача щодо незаконності дій КП «Дрогобичводоканал» можуть бути запереченням у разі пред'явлення до нього позову про стягнення певної суми заборгованості, однак таких позовних вимог до нього за вище згаданий період у даній справі ніхто не заявляв.

За вище наведених обставин позовна вимога про зобов'язання КП «Дрогобичводоканал» «списати заборгованість по оплаті за користування водою» до задоволення також не підлягає.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як стверджується матеріалами справи, позивачем ОСОБА_7 було понесено судових витрат на загальну суму 1 158 грн. 82 коп. (551,28 + 606,54; а.с. 1, 79).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають до задоволення частково, то до стягнення з відповідача (КП «Дрогобичводоканал») на користь позивача слід присудити 579 грн. 41 коп. судових витрат - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_7 задовольнити частково.

Зобов'язати Комунальне підприємство „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради провести повірку лічильника води марки КВ-1,5, заводський № 570733, як засобу обліку холодної води в житловому будинку АДРЕСА_1, а також його ремонт (за необхідності), у тому числі - його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, встановивши на час цієї повірки і ремонту інший засіб обліку холодної води за рахунок обмінного фонду квартирних засобів холодної води Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_7 579 грн. 41 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: