Справа № 2-1772/2010 Провадження № 2-1772/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2010 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Надворної О.С.,

при секретарі Нешта - Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вільнянськ справу за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вільнянської міської ради про визнання в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № 237 від 11.02.1994 року власниками квартири квартиру АДРЕСА_1 зазначені його дідусь ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_3 в рівних долях.

24.05.2003 року ОСОБА_2 помер, і після його смерті належну йому частку квартири у спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 Як зазначає позивач, 30.04.2009 року бабуся померла. За життя ОСОБА_3Я склала заповіт, посвідчений 18.10.1994 року державним нотаріусом Вільнянської нотаріальної контори, згідно з яким заповідала позивачу вищезазначену квартиру та все майно, яке там знаходиться. Отже позивач прохає суд визнати за ним в порядку спадкування після бабусі право власності на вищезазначену квартиру та на належні їй грошові внески ощадного банку СРСР- на рахунках №915514122 та № 915511386 в філії № 7858/0147 Шевченківського відділення в м. Вільнянськ.

При цьому позивач посилається на те, що при зверненні до нотаріальної контори йому було відмовлено в оформленні спадщини з причин того, що відсутні документи на підтвердження за бабусею права власності на всю квартиру, та рекомендовано вирішити це питання в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, прохає суд його задовольнити.

-2-

Вільнянська міська рада надала суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову і прохає слухати справу без участі їх представника.

Отже, дослідивши надані у справі докази суд дійшов наступних висновків:

Свідоцтвом про право власності на житло № 237, виданим 11.02.1994 року Вільнянською міською радою, посвідчено право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках (ОП Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 09.03.1994 року зареєстровано в реєстровій книзі № 19 за № 2810).

Факт смерті ОСОБА_2 24.05.2003 року підтверджено Свідоцтвом про смерть 11-ЖС № 246386, виданим 27.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільнянського РУЮ Запорізької області. 0.2000 року (а.с.9).

Розглядаючи справу в частині вирішення питання щодо успадкування після ОСОБА_2 його дружиною ОСОБА_3 належної померлому чоловіку частки квартири, суд керується нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року, положення якого регулювали спадкові правовідносини на час відкриття спадщини останнього.

Відповідно до змісту ст. 524 ЦК УРСР наслідування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно витребуваного судом з Вільнянської державної нотаріальної контори витягу зі Спадкового реєстру - ОСОБА_2 заповіту не лишив, спадкоємці після його смерті з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, спадкові справи не заводились.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ОСОБА_3 при спадкуванні за законом після ОСОБА_2, як дружина останнього, являлася спадкоємцем першої черги.

Згідно з положеннями ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 549 ЦК України передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Обставинами справи встановлено, що ОСОБА_3 після смерті чоловіка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто фактично прийняла спадщину чоловіка, і відповідно на законних підставах набула право власності на цю квартиру.

Також ОСОБА_3 належали грошові вклади в Ощадбанку СРСР на рахунках № 915514122, № 915511386 в філіалі № 7858/0147 Шевченківського відділення в м. Вільнянськ, що підтверджується ощадними книжками (а.с.10-11).

Факт смерті ОСОБА_3 30.04.2009 року підтверджено Свідоцтвом про смерть 11-ЖС № 141567, виданим 05.05.2009 року відділом

-3-

реєстрації актів громадянського стану Вільнянського РУЮ Запорізької області. 0.2000 року (а.с.5).

Заповітом, складеним 18.10.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Вільнянської нотаріальної контори ОСОБА_5., та зареєстрованим в реєстрі за № 1808, ОСОБА_3 заповідала ОСОБА_1, тобто позивачу у справі, належну їй квартиру АДРЕСА_1 Г.А.(а.с.9).

Згідно відомостей, наданих на запит суду Вільнянською державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкова справа після ОСОБА_3 не заводилась, спадкоємці, визначені ст. 1241 ЦК України, які б мали право на обовязкову частку у спадщині останньої, - до нотаріальної контори не звертались.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 2 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усіє спадщини або її частини.

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Положеннями ст. 1245 ЦК України передбачено, що частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Отже, враховуючи, що позивач як спадкоємець частини майна ОСОБА_3 за заповітом, одночасно, відповідно до ст. 1265 УК України також є спадкоємцем пятої черги за законом (як її онук), і в судовому засіданні встановлено, що крім нього ніхто з інших спадкоємців не здійснив дій щодо прийняття спадщини ОСОБА_3, суд вважає, що позивач може успадкувати і те майно, яке не охоплено заповітом спадкодавця, тобто належні ОСОБА_3 грошові внески.

Звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про визнання права власності суд розцінює як передбачений ст. 16 ЦК України спосіб захисту цивільного права, вважає заявлені позивачем вимоги обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, з врахуванням положень ч.4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити позов в повному обсязі, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

-4-

Керуючись ст., ст. 10, 60, 80, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Вільнянської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_4, померлої 30.04.2009 року, право власності на:

квартиру АДРЕСА_3;

грошові вклади з усіма відсотками та компенсаційними нарахуваннями в Ощадбанку ЄРЄР на рахунках № 915514122, № 915511386 в філіалі № 7858/0147 Шевченківського відділення в м. Вільнянськ.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Вільнянського районного суду Запорізької області заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Олена Сергіївна Надворна

29.08.2017