АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1533/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та дружину,

в с т а н о в и л а :

13 квітня 2017 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що в період з 10 травня 2014 р. по 30 серпня 2016 р. вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею.

Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не надає допомогу на утримання її та сина звернулася до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини. А також стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі не менше як 700 грн. з його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_9 3-х років.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 червня 2017 р. позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та дружину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_7 на її утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13 квітня 2017 р. і до досягнення сином ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_6 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення яким стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 18 жовтня 2014 р. н. у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_7 відмовити.

При цьому скаржник послався на те, що його середньомісячний дохід без утримання податків становить 5892 грн. 30 коп. Орендна плата за житло яке він винаймає становить 2000 грн. щомісячно та близько 800 грн. він сплачує за комунальні послуги по даній квартирі. Таким чином у разі стягнення з нього присуджених аліментів, щомісячно у нього залишатиметься сума, що більш ніж у чотири рази менша від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення ОСОБА_6, представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Щодо часткового задоволення позовних вимог, в частині стягнення аліментів на утримання дружини, то суд виходив з положень ч.2 ст.84 СК України, відповідно до яких, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, та прийшов до висновку, що відповідач в свою чергу може надавати таку матеріальну допомогу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Водночас, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

13.04.2017 р. ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття та на її утримання, як дружини, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, також має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дані права дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6 ст.84 СК України). Згідно ч. 4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_6 не погоджується з рішенням суду саме в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення їхнім малолітнім сином трьохрічного віку.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 не оскаржувалось.

За наслідками розгляду, судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2014 р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 30 серпня 2016 р. розірвано. (а.с.6)

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання від 11 квітня 2017 р. (а.с.7,11)

Матеріали справи містять довідку № 62 від 25.05.2017 р. про доходи ОСОБА_6 від 25 травня 2017 р., з якої вбачається, що він працює у Комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі «Вулкан» Черкаської міської ради та займає посаду тренера-викладача. Загальна сума доходу за період з 01 листопада 2016 р. по 30 квітня 2017 р. становить 43917,82 грн., тобто відповідач є офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату. (а.с. 32)

В свою чергу, відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради № 4724 від 19 травня 2017 р., ОСОБА_11 перебуває на обліку в управлінні соціальної допомоги та компенсаційних витрат департаменту соціальної політики Черкаської міської ради і отримує допомогу при народженні дитини на період з 01 серпня 2014 р. по 31 жовтня 2017 р. (а.с.23)

Частиною 1 ст. 182 СК України регламентовано обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

В свою чергу, як зазначалось, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, проте за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ч.4 ст.84 СК України

У аспекті викладеного, колегія суддів констатує, що ОСОБА_6 при вирішенні спору, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, будь-яких належних та допустимих доказів, щодо неможливості сплати ним аліментів на утримання, зокрема, дружини, у визначеному судом розмірі, надано не було.

В свою чергу відповідач являється працездатною особою молодого віку, та спроможний матеріально утримувати ОСОБА_7 до досягнення їхнім сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, сплачуючи при цьому аліменти в розмірі 1/8 частина всіх доходів щомісячно.

Колегія суддів критично відноситься до доданих до апеляційної скарги: копії договору оренди квартири від 24 грудня 2016 р., акту приймання-передачі від тієї ж дати та фотокопій рахунків на оплату комунальних послуг, оскільки вони не надавались суду першої інстанції в підтвердження заперечень проти позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини та, відповідно, не були предметом його дослідження.

Крім того, вони не являються належними та допустимими доказами в контексті статей 58, 59 ЦПК України. Зокрема, приведений договір, за його змістом, укладено між ОСОБА_12, яка діє від імені ГУ ОСОБА_13, без зазначення правових підстав такої дії, та ОСОБА_6 Також, відсутні будь-які документально підтверджені квитанції про сплату, як орендної плати, так і комунальних послуг з зазначенням прізвища особи, що здійснила дані платежі про які зазначав скаржник в апеляційній скарзі.

При апеляційному перегляді колегія суддів враховує і те, що фактично оскаржуваним судовим рішенням аліменти на утримання позивача стягнуто за період з 13.04.2017 р. по 18.10.2014 р. коли ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 досягне трьох років.

Таким чином, посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, які належним чином мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що судове рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину та дружину, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :