Справа № 310/2735/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі:

секретаря судового засідання Бевз О.А.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування позову вказує на те, що 06.09.2002 року вона набула право власності на вказаний житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений з ОСОБА_5 В даному будинку значаться зареєстрованими її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі з 2011року в будинку не проживають, комунальні послуги не сплачують, особистих речей відповідачів в будинку немає, адреса проживання відповідачів їй не відома. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 (за договором) заяву ОСОБА_2 підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Суду додатково пояснив, що позивач є власником вказаного будинку з 06.09.2002р. Відповідачі по справі зареєстровані в даному будинку, але проживають в Росії. Адреса проживання відповідачів не відома. Реєстрація відповідачів у будинку створює перешкоди для позивача в отриманні субсидії на комунальні послуги.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені через засоби масової інформації. Причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не подали. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідачів в заочному порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений між нею і ОСОБА_5 06.09.2002 року (а.с.8). Право власності позивача на вказаний об'єкт нерухомості зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.03.2017 року (а.с.10).

Як вбачається з довідки відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 07.06.2017р. в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки вуличного комітету №18 м. Бердянськ від 11.05.2017р. видно, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за вказаною вище адресою не проживають.

Свідок ОСОБА_6- онука позивача суду пояснила, що вона зареєстрована в даному будинку з 16.07.2009р. Проживає по АДРЕСА_2. Майже кожного дня провідує бабусю. ОСОБА_3і ОСОБА_4 не проживають у вказаному будинку з 2011 року, їх речей в будинку немає. Зв'язку з ними також ні в кого не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є подругою ОСОБА_6 За останні півтора роки неодноразово бувала в будинку ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 ОСОБА_6 допомагає бабусі по господарству, оскільки її бабуся ОСОБА_2 проживає в будинку одна. Крім неї в будинку вона ніколи нікого не бачила.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі більше одного року без поважних причин не проживають за адресою: АДРЕСА_1. Іншої домовленості між відповідачами та позивачем щодо користування житлом судом не встановлено.

Наявність реєстрації місця проживання відповідачів в житловому будинку позивача є перешкодою у здійсненні позивачем своїх прав власності на цей будинок. За таких підстав, суд приходить до висновку, що відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування будинком.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 169, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І. П. Прінь