Номер провадження: 22-ц/785/3953/17
Номер справи місцевого суду: 495/9641/16-ц
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кононенко Н.А., Сегеди С.М.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Білгород - Дністровського Одеської області, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої в АДРЕСА_2, аліменти у зв'язку з навчанням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісяця, починаючи з 07.12.2016 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивачка з відповідачем знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1992 року по 26 травня 2005 року.

Від вказаного шлюбу мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, який знаходиться на утриманні позивачки і проживає разом з нею.

26.05.2005 року шлюб між ними розірвано.

На даний час ОСОБА_4 навчається на 3 курсі у Одеському національному політехнічному університеті, денна форма навчання, відділення ІБРТ, група РК-141 з терміном навчання до 30 червня 2018 року.

У зв'язку з навчанням ОСОБА_4 потребує додаткового матеріального забезпечення, яке необхідне для повноцінної життєдіяльності.

Згідно до вимог ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, зокрема, стана здоров'я та матеріальне становище дитини, стана здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення віку, який перевищує 18, але не менше 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим матеріальної допомоги; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові на навчання у визначеному позивачкою розмірі 1/3 частині заробітку /доходу/, щомісячно, оскільки не працює, має нерегулярний мінливий дохід, хворіє на вірусний гепатит «В», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого, наданої до матеріалів справи, у нього на утриманні знаходиться неповнолітній син ОСОБА_5, 16 квітня 2014 року.

Апеляційна скарга не містить вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги необґрунтовані та висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко