Ухвала іменем україни 06 вересня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до Березанської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, витребування земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року заступник прокурора Миколаївської області, в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що земельна ділянка площею 0,1 га, цільове призначення - для індивідуального дачного будівництва, яка розташована на території Рибаківської сільської ради Бережанського району Миколаївської області з кадастровим

НОМЕР_1 була незаконно передана у власність

ОСОБА_3, оскільки така ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги, входить в зону рекреації та індивідуальне дачне будівництво на вказаній території забороняється.

Надалі зазначена земельна ділянка була відчужена за договором купівлі-продажу від 04 грудня 2015 року на корись ОСОБА_4

Беручи до уваги зазначене, заступник прокурора Миколаївської області просив: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Бережанської районної державної адміністрації № 241 від 02 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність

ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,1 га на території Рибаківської сільської ради для ведення індивідуального дачного будівництва; - визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності, видане 22 жовтня

2015 року, на зазначену земельну ділянку; - витребувати земельну ділянку площею 0,1 га, яка належить державі, із незаконного володіння ОСОБА_4

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від

16 листопада 2016 року позовні вимоги заступника прокурора Миколаївської області, який діяв в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 241 від 02 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим

НОМЕР_1 на території Рибаківської сільської ради для індивідуального дачного будівництва.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності

НОМЕР_2, видане 22 жовтня 2015 року реєстраційною службою Березанського РУЮ на ім'я ОСОБА_3, на земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого

2017 року рішення Березанського районного суду Миколаївської області від

16 листопада 2016 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог заступника прокурора Миколаївської області про витребування землі, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Витребувано від ОСОБА_4 у власність держави, в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим НОМЕР_1, розташовану за межами населеного пункту в межах території Рибаківської сільської ради Бережанського району Миколаївської області.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовної вимоги про витребування земельної ділянки, залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

В іншій частині рішення судів попередніх інстанцій не оскаржуються, а тому не підлягають перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора Генеральної прокуратури України Чорної О.М., перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині витребування спірної земельної ділянки, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 набула право власності на підставі договору купівлі-продажу, який є дійсним та не оспорений в установленому законом порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 набула право власності на спірну земельну ділянку від особи, яка не мала права її відчужувати, а тому вказана ділянка підлягає витребуванню на підставі

ст. 388 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розпорядженням Березанської районної державної адміністрації № 241 від 02 жовтня

2015 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 та надано у власність останньої земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим

НОМЕР_1 за рахунок земель запасу відкритих земель без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом в т.ч. інші Рибаківської сільської ради, розташовану за межами населеного пункту на території Березанського району Миколаївської області для індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до даних Національної кадастрової системи цільове призначення спірної земельної ділянки - для індивідуального дачного будівництва, відстань спірної земельної ділянки від урізу Чорного моря становить 70-80 м до південної межі та 110-120 м до північної межі.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2, виданого 22 жовтня 2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області, реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1 за ОСОБА_3внесена до Державного реєстру 22 жовтня 2015 року за № 11699080.

04 грудня 2015 року вказана земельна ділянка була відчужена

ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бережанського районного нотаріального округу

Балихановою Т.О. за реєстровим № 269.

Рішенням Бережанського районного суду Миколаївської області від

16 листопада 2016 року визнано незаконним та скасовано розпорядження Березанської районної державної адміністрації № 241 від 02 жовтня

2015 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність громадянці України ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва», визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності НОМЕР_2, видане 22 жовтня 2015 року ОСОБА_3

Дане рішення у зазначеній частині не оскаржувалось та набуло законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1- 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

У цьому разі майно може витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15.

Враховуючи, що ОСОБА_4 набула право власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_3, яка не мала права відчужувати вказану ділянку, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для витребування такої земельної ділянки з володіння ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 388 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин, правильно застосував норму права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки. При цьому доводи про те, що Миколаївська обласна державна адміністрація, в інтересах якої подано позов, не мала повноважень на розпорядження спірною земельною ділянкою є безпідставними та такими, що суперечать положенням ст. ст. 59, 84, 122 ЗК України, ст. ст. 85, 88 ВК України.

Інші докази та обставини, на які посилається ОСОБА_4 у касаційній скарзі, були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції та при їх дослідженні і встановленні судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи в частині вимог про витребування земельної ділянки були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 08 лютого

2017 року в частині вирішення позовних вимог про витребування земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович