Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Ткачука О.С.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 5 грудня 2016 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є особою похилого віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), учасником бойових дій та інвалідом 2 групи, отримує пенсію в розмірі 2 797,93 грн щомісяця. Відповідач ОСОБА_5 є його дочкою. На даний час він має незадовільний стан здоров'я, хворіє. У 2012 році переніс дві операції по протезуванню обох кульшових суглобів, зараз вони штучні. У 2013 році переніс операцію - резекція передміхурової залози (аденома). Кожен рік лікується в кардіологічному відділенні шпиталю інвалідів війни та в інших медичних закладах. Ліки здебільше купує за власні кошти. На даний час потребує матеріальної допомоги з боку дочки, оскільки розмір його пенсії не є достатнім для забезпечення його життєвих потреб.

Ураховуючи наведене, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь аліменти в розмірі 1 000 грн довічно.

Рішенням Київського районного суду від 18 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 щомісячно аліменти в розмірі 500 грн, починаючи з 23 травня 2016 року довічно.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 5 грудня

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позивачем потреби у наданні йому матеріальної допомоги.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_4 є людиною пенсійного віку, інвалідом 2 групи безстроково, учасником бойових дій. Розмір щомісячної пенсії позивача по інвалідності внаслідок загального захворювання 2 групи становить 2 797,73 грн.

ОСОБА_5 працює головним бухгалтером в приватному акціонерному товаристві «Полтавазооветпромпостач». За період з травня 2016 року по серпень 2016 року, середній розмір заробітної плати останньої склав 1 876 грн. На утриманні відповідача знаходиться повнолітній син -

ОСОБА_6, який навчається на денній формі навчання, та матір - ОСОБА_7, 1945 року народження.

Пред'являючи позов, ОСОБА_4 посилався на те, що в силу похилого віку та незадовільного стану здоров'я потребує додаткової матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Встановивши, відсутність доказів на підтвердження наявності у позивача потреби в матеріальній допомозі, апеляційний суд правильно застосував положення ст. ст. 202, 205 СК України, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку у їх сукупності (ст. 212 ЦПК України) прийшов до вірного висновку про недоведеність позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 був позбавлений можливості подати докази до суду апеляційної інстанції (рентгенівський знімок) не можуть бути підставою для скасування законного та мотивованого рішення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Тобто, позивач повинен обґрунтувати свій позов та подати відповідні докази до суду першої інстанції.

При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції з урахуванням наданих сторонами доказів та оцінених судом першої інстанції обставин саме на час ухвалення рішення районним судом та на час пред'явлення позову.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність рішення апеляційного суду не впливають.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 5 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.С.Ткачук