Справа № 438/791/17
Провадження №2-з438/11/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2017 р. м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі: судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Борислав Львівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину цього майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину цього майна, в якій просить суд:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу її, ОСОБА_3, та ОСОБА_2;

- визнати придбане за час проживання однією сім»єю без шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 майно, а саме: квартиру №82 на вул.Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, гараж, розташований на вул. Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, автомобіль фольксваген Т4 д.н.з. НОМЕР_1, об»єктами права спільної сумісної власністі та визначити за кожним із сторін по ? частці цього майна;

- визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на ? ідеальну частину квартири №82 на вул.Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, ? ідеальну частину гаражу, розташованого на вул. Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, ? ідеальну частину автомобіля фольксваген Т4 д.н.з. НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 05.09.2017 р. відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, згідно з якою просить накласти арешт на квартиру №82 на вул.Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, гараж, розташований на вул. Шкільна, 17 в м.Бориславі Львівської області, автомобіль фольксваген Т4 д.н.з. НОМЕР_1, що належать ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, 82300. В обґрунтування підстав для накладення арешту на зазначене майно позивач зазначає, що позов необхідно забезпечити,так як відповідач заперечує її право на майно, і дізнавшись про даний позов, постарається відчужити його без її згоди, що на думку ОСОБА_1 може утруднити та зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позову та заяви про забезпечення позову суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення позову.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 та ч.3 ст.152 ЦПК україни позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р. надано роз'яснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Проте в заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, не зазначені причини реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Крім цього, даних про те, що відповідач ОСОБА_2 вчиняє дії щодо відчуження вказаного майна матеріали справи не містять, позивач не надала підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, доказів про належність вказаного майна відповідачу, а також доказів відчуження спірного майна на користь інших осіб відповідачем, у зв'язку з чим не навела достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на ? частину цього майна відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом пяти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя О.Б Хемич