Провадження № 2-о/537/91/2017
Справа № 537/3225/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Степури А.А.

за участю секретаря Грицькової Я.С.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області Маслєннікова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт батьківства, а саме, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 був його батьком.

На обгрунтування заяви заявник зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1. В свідоцтві про його народження матір»ю зазначена ОСОБА_5, а батьком - ОСОБА_6 . Відомості про батька в свідоцтві про його народження були записані зі слів матері. Вказав, що його мати - ОСОБА_5 у 1994 році познайомилась з його батьком ОСОБА_7, коли допомагала по господарству в родині його сина ОСОБА_8. Між ними зав»язалась близькі стосунки та у 1996 році народився він (заявник). Його батькові - ОСОБА_4 було відомо про його народження та про те, що він є його рідним батьком та допомагав матеріально. Зазначив, що йому завжди було цікаво, хто був його батьком, та лише тільки наприкінці 2016 року мати повідомила, що його батьком є ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. За життя ОСОБА_4 визнавав себе батьком, надавав його матері матеріальну допомогу та обіцяв подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини. Однак, у зв»язку зі смертю, він не встиг цього зробити. Встановлення факту родинних відносин йому необхідно для оформлення спадщини на майно, яке залишилося після померлого батька. Він (заявник) є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого батька. Звернувшись до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. з заявою про прийняття спадщини , йому була видана постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, оскільки він (заявник) не надав доказів постійного проживання із спадкодавцем, пропустив встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та неможливістю встановити факт родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_4 З урахуванням викладеного, просив заяву задовольнити.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі , просили її задовольнити.

Зацікавлена особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. у судове засідання не з»явилася, направила на адресу суду листа, відповідно до якого просить справу розглядати у її відсутність.

Представник зацікавленої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області у судовому засіданні пояснив, що при винесені рішення покладається на розсуду суду.

Суд, вислухавши заявника , представника заявника, представника зацікавленої особи Кременчуцької міської ради Полтавської області, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Встановлено , що мати заявника - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у близьких відносинах .

Від даних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 народився заявник - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_1.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, сформованого 07 березня 2017 року, вбачається, що відомості про батька в свідоцтво про народження заявника були записані за вказівкою матері та батьком вказаний ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується світлокопією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 22.03.2017року.

Відповідно до ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

З огляду на те, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно із ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу.

Отже, спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України, частинами 2, 3 ст. 53, якого встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є матір»ю заявника. У 1994 році вона познайомилась з ОСОБА_4, коли допомагала по господарству в родині його сина. Між нею та ОСОБА_4 зав»язалися близькі стосунки , результатом яких стало народження сина ОСОБА_1 . Відомості про батька сина в свідоцтві про народження були записані за її вказівкою і батьком сина зазначено ОСОБА_6 . Вказала на те, що ОСОБА_4 було відомо, що ОСОБА_1 є його сином , він надавав матеріальну допомогу на утримання сина та мав намір подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства. Однак, у зв»язку зі смертю, не встиг цього зробити.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснили, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були близькі стосунки і в них народився син ОСОБА_1, який був записаний на прізвище матері. За життя ОСОБА_4 надавав ОСОБА_5 матеріальну допомогу на утримання сина та визнавав, що він є його батьком.

За висновком генотипоскопічного дослідження № 14331 від 01.07.2017 року , проведеного з метою визначення рідства за участю заявника ОСОБА_1, його матері ОСОБА_5 та рідної сестри померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_15, беручи за основу генетичні дані імовірність того, що ОСОБА_15 та ОСОБА_1 являються біологічними родичами на рівні тітка-племінник складає 98. 6 %.

Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження ОСОБА_1 від ОСОБА_4, що також підтверджено наявними у матеріалах справи документами.

Встановлення факту визнання батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання та оформлення документів на прийняття спадщини.

В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає що дана заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.10,15,60,212-215,256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя: Степура А.А