УхвалА

іменем україни

4 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., МаляренкаА.В., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Бель Шостка Україна», третя особа - ОСОБА_6, про визнання наказу про звільнення з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «БельШостка Україна» на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 10 лютого 2001 року по 16 березня 2015 року він працював водієм у публічному акціонерному товаристві «Бель Шостка Україна» (далі - ПАТ «Бель Шостка Україна»). Наказом від 16 березня 2015 року № 62-к його було звільнено з роботи за появу на роботі у нетверезому стані та у зв'язку з прогулом без поважних причин. Вважав цей наказ незаконним, оскільки на час його видання сплив строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, акт від 10 лютого 2015 року № 2 про перебування (появу) на роботі працівника в стані сп'яніння містить суперечливі показання свідків, а висновок про стан алкогольного сп'яніння від 10 лютого 2015 року складений наркологічним диспансерним відділенням комунального закладу «Шосткинська ЦРЛ» з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 9 вересня 2006 року № 400/666. Зазначав, що ним не було допущено прогулу, оскільки він написав заяви про надання відгулу за раніше відпрацьований час та двох днів відпустки, які передав безпосередньому керівнику - ОСОБА_7

Позивач указував на те, що він є головою первинної профспілкової організації працівників відкритого акціонерного товариства «Шосткинський міськмолкомбінат» і його було звільнено всупереч вимогам ч. 3 ст. 252 КЗпП України, оскільки на його звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України ні первинна профспілка, ні профспілка вищого рівня згоди не надали, а при його звільненні за п. 4 ст. 40 КЗпП України відповідач до профспілки за наданням згоди не звертався. Внаслідок таких неправомірних дій відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у розмірі 100 тис. грн.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд: визнати незаконним та скасувати наказ ПАТ «БельШостка Україна» від 16 березня 2015 року № 62-к; поновити його на роботі; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 58 937 грн 20 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «БельШостка Україна» № 62-к від 16 березня 2015 року про звільнення ОСОБА_4 з посади водія автотранспортних засобів молоковоза МАЗ 2 класу департаменту з транспорту ПАТ «Бель Шостка Україна». Поновлено ОСОБА_4 на посаді водія автотранспортних засобів молоковоза МАЗ 2 класу департаменту з транспорту ПАТ «Бель Шостка Україна» з 16 березня 2015 року. Стягнуто з ПАТ «Бель Шостка Україна» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у розмірі 57 114 гри 40 коп. з наступним відрахуванням всіх обов'язкових податків та внесків при виплаті грошової суми. Стягнуто з ПАТ «Бель Шостка Україна» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць у розмірі 6 076 грн допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Бель Шостка Україна», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

ОСОБА_4 судові рішення не оскаржував.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, суди, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що наказ від 16 березня 2015 року № 62 про звільнення позивача з посади водія є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки обставини, на які посилався роботодавець при його виданні, а саме поява ОСОБА_4 10 лютого 2015 року на робочому місці у нетверезому стані та прогулу без поважних причин належними та допустимими доказами (ст. ст. 57-59 ЦПК України) не доведено.

Крім того, суди достовірно встановили, що ОСОБА_4 був звільнений з порушенням вимог ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. ст. 43, 252 КЗпП України, оскільки як Первинна профспілкова організація працівників відкритого акціонерного товариства «Шосткинський міськмолкомбінат», так і Всеукраїнська професійна спілка «Захист справедливості» відмовили роботодавцеві у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 за п. 7 і за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

З огляду на те, що висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника має бути оцінений судом після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей, тому посилання касаційної скарги на відсутність у суду повноважень здійснювати перевірку та давати юридичну оцінку рішенню профспілкового комітету (яке відповідно до вимог ст. ст. 57, 212 ЦПК України є одним іздоказів у справі і не має для суду наперед встановленого значення), не можна визнати правильним.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-703цс15 від 1 липня 2015 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для усіх судів України.

При цьому суди встановили, що рішення профспілкових органів про відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_4 містять достатні правові обґрунтування.

Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу судами визначено вірно, встановлено середньоденний заробіток, що узгоджується з постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Розмір моральної шкоди судами визначено з урахуванням вимог розумності, справедливості та достатності (ст. 237-1 КЗпП України).

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Бель Шостка Україна» відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

А.В. Маляренко

О.В. Попович