Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс України» до ОСОБА_4, третя особа: Києво-Святошинський районний центр зайнятості, про повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс Україна» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс України» (далі - ТОВ «СОС Сервіс України») звернулося до суду з указаним позовом, в якому на підставі ст. 1212 ЦК України просило стягнути з ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 44 060 грн 82 коп.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року ТОВ «СОС Сервіс Україна» компенсувало Києво-Святошинському районному центру зайнятості кошти в розмірі 44 060 грн 82 коп., які було виплачено ОСОБА_4 за час її перебування на обліку, як безробітної.

Крім того, на підставі рішення апеляційного суду м. Києва від

26 червня 2014 року, ТОВ «СОС Сервіс Україна» виплатило ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу, сплатило всі податки та збори, в тому числі податок з доходів фізичних осіб, військовий збір, єдиний соціальний внесок на загальну суму 97 945 грн 33 коп.

Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначав, що ОСОБА_4 без достатньої на те правової підстави отримала відТОВ «СОС Сервіс України» грошові кошти в сумі 44 060 грн 82 коп.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 березня 2016 року позовні вимоги ТОВ «СОС Сервіс України» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «СОС Сервіс Україна» безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 44 060 грн 82 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 11 січня 2017 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від

18 березня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі генеральний директор ТОВ «СОС Сервіс

Україна» - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що з ТОВ «СОС Сервіс Україна» на підставі двох судових рішень було стягнуто суму коштів, які мають однакову правову природу і пов'язані з виплатою

ОСОБА_4 грошового забезпечення у зв'язку із звільненням з роботи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що до спірних правовідносин не застосовуються положення ст. 1212 ЦК України, оскільки кошти були отримані ОСОБА_4 за наявності підстав, передбачених законодавством.

Висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду

м. Києва від 26 лютого 2015 року стягнуто з ТОВ «СОС Сервіс Україна» на користь Києво-Святошинського районного центру зайнятості кошти в розмірі 44 060 грн 82 коп., які було виплачено ОСОБА_4 за час її перебування на обліку, як безробітної.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 26 червня

2014 року з ТОВ «СОС Сервіс» на користь ОСОБА_4 було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, зокрема, за 119 днів з часу незаконного звільнення до дня ухвалення рішення відповідно до ч. 2

ст. 235 КЗпП України в розмірі 97 945 грн 33 коп.

Згідно зі ст. 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов'язання у зв'язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Враховуючи, що грошові кошти в сумі 44 060 грн 78 коп. були виплачені позивачем на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року, а грошові кошти в сумі 97 945 грн 33 коп. - на підставі рішення апеляційного суду м. Києва від 26 червня 2014 року та є середнім заробітком за час вимушеного прогулу нарахованим відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, доказів рахункової помилки у виплаті вказаних сум чи недобросовісності з боку ОСОБА_4 щодо їх отримання не надано, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягає застосуванню, законно та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі, були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

В.М. Коротун