Провадження № 22-ц/783/3816/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним; визнання права власності на 1/2 частину квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1; відмову ОСОБА_2 в отриманні обов'язкової частки спадкового майна ,як організатору злочину.

Оскаржуваною ухвалою позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_4, в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції незаконно залишив позовну заяву без розгляду у зв'язку із неодноразовою неявкою позивача в судові засідання, оскільки в матеріалах справи містяться заяви ОСОБА_4 від 24.01.2017 року і 13.02.2017 року про перенесення судового засідання у зв'язку із проведенням СВ Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області розслідування за кримінальним провадженням про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 Також, 10.04.2017 року позивачем було подано заяву про відкладення судового засідання у зв'язку із хворобою. А відтак, позивач належним чином повідомив суд про причини неявки в судове засідання, тоиу судом невірно застосовано норми п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд залишив позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, мотивуючи тим, що належними чином повідомлений позивач повторно не з»явився в судове засідання, і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, посилаючись при цьому на п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Залишаючи позов ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з»явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Статтею 169 ЦПК визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки позивача, яка в такому разі визнається, як друга поспіль неявка в судові засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

З матеріалів справи вбачається, що 19.11.2015 року, ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту ОСОБА_5 недійсним; визнання права власності на 1/2 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1; відмову ОСОБА_2 в отриманні обов'язкової частки спадкового майна, як організатору злочину.

Ухвалою судді від 01.12.2015 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.01.2016 року.

Судові засідання по розгляду даної справи призначалися неодноразово, а саме, на 25.03.2016 року; 26.04.2016 року; 10.05.2016 року; 17.06.2016 року; 18.07.2016 року; 29.09.2016 року; 19.10.2016 року; 10.11.2016 року; 25.01.2016 року, 14.02.2017 року, 11.04.2107 року.

З журналів судових засідань, довідок, складених секретарем судового засідання, вбачається, що позивач ОСОБА_4 неодноразово в судові засідання не з»являвся, звертався до суду із заявами про відкладення розгляду справи у зв»язку з відрядженням (25.01.2016 р), у зв»язку із поданням заяви до Головного управління поліції у Львівській області про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення (10.05.2016 р.), у зв»язку із хворобою (17.06.2016 р.), у зв»язку з поданням скарги на слідчого (18.07.2016 р.), у зв»язку з проведенням розслідування та вчиненням необхідних слідчих дій (29.09.2016 р.), у зв»язку із розглядом кримінальної справи (10.11.2016 р.), у зв»язку з хворобою та оскарженням дій слідчого (25.01.2017 р.).

В судові засідання, призначені на 25.01.2017 року та 14.02.2017 року з»явилися відповідачка ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3, позивач в судові засідання не з»явився.(а.с.180).

Про судове засідання, призначене на 14.02.2017 року, позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 183), його заявою від 13.02.2017 року про відкладення розгляду справи, яку мотивує проведенням розслідування кримінального правопорушення ОСОБА_2, що на думку позивача, безпосередньо пов»язане з позовною заявою.

Про судове засідання, призначене на 11.04.2017 року позивачу було відомо, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.102), його заявою про відкладення розгляду справи, який призначено на 11.04.2017 року (а.с.103), на причину неможливості явки до суду посилався на хворобу.

Вищенаведеним підтверджується друга поспіль неявка позивач в судові засідання.

В матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.

З врахуванням положень п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта про те, що судом не було враховано поважність причин неявки його до суду, оскільки для залишення позову без розгляду у зв»язку з повторною неявкою позивача до суду, поважність причин неявки не повинна братися судом до уваги.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що позовна заява була подана ОСОБА_4 ще 19.11.2015 року, і розгляд справи неодноразово відкладався, в тому числі, у зв»язку з неодноразовою неявкою позивача, а також поданням ним заяв про відкладення розгляду справи, що перешкоджало розглядові позову у розумні строки.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, вірно врахував рішення Європейського суду з прав людини, про те, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, а також роз»яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в інформаційному листі № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 року, щодо балансу захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку із такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Доводи апелянта про те,що суд, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував поважність причин його неявки в судові засідання, є необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд вправі залишити позов без розгляду у зв»язку з повторною неявкою в судове засідання незалежно від поважності причин неявки позивача.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильного висновку суду.

Відповідно до ч.1 ст.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 -відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.