Справа № 202/2440/17
Провадж. 2/202/1520/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі судді: Бєльченко Л.А

при секретарі-Скляр А.І.

з участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача-Дрожак Ю.М.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4, про розірвання договору довічного утримання , скасування запису про державну реєстрацію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів, зазначаючи, що 21.09.2012 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.09.2012 року за реєстровим № 1892. Відповідно до вказаного договору він, позивач, передав у власність відповідача ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину в праві власності на квартиру № 66 в будинку № 19 (літ. А-5) по вулиці Богдана Хмельницького в місті Дніпрі. Зазначена квартира належала йому та відповідачеві ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів. Відповідач ОСОБА_3 в свою чергу зобовязався забезпечувати його, позивача, утриманням та доглядом довічно. Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду, лікувальних засобів та необхідної допомоги) ними визначена у договорі в розмірі 1000,00 грн. на місяць. У звязку із укладенням між ними договору довічного утримання приватним нотаріусом була внесена заборона відчуження зазначеної частини квартири за реєстровим № 1893.

Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 не виконує належним чином взяті на себе зобовязання за договором довічного утримання. Так, ОСОБА_3 не звертає уваги на його, потреби і стан здоров'я, не забезпечує його харчуванням, одягом, медикаментами, необхідною допомогою і взагалі відмовляється доглядати його. ОСОБА_4 станом здоров'я він, позивач, часто хворіє, у звязку з чим потребує допомоги, однак ОСОБА_3 не допомагає йому купувати ліки, він сам змушений купувати їх за власний рахунок. Після укладення договору ОСОБА_5 жодного разу не доглядав його, не надавав жодної допомоги. Він, позивач, змушений самостійно сплачувати комунальні платежі, підтримувати стан квартири.

Позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 відмовляється в добровільному порядку розірвати договір довічного утримання, тому просив суд розірвати договір довічного утримання, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_3 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, реєстраційний № 1892 та запис про реєстрацію обтяження, а саме заборону відчуження на зазначену частину квартири за реєстраційним № 13027002.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання двічі поспіль не з'явився, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 58, 59).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні указала, що вона колишня дружина ОСОБА_3, під час укладання договору довічного утримання вона надавала згоду . Не заперечує, що ОСОБА_3 не виконує умови договору довічного утримання, за місцем реєстрації не проживає.

Третя особа, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 38).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3Г останні чотири роки до ОСОБА_1 не навідується, не допомагає йому, за місцем реєстрації не проживає.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.09.2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 21.09.2012 року за реєстровим № 1892 (а.с. 6-8).

ОСОБА_4 умовами цього договору позивач передав у власність відповідачу ОСОБА_3 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, що належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.05.1994 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів (а.с. 12).

ОСОБА_3 зобовязався утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, ліками, зберігати в безкоштовному довічному користуванні зазначену квартиру. Вартість матеріального забезпечення визначена сторонами у розмірі 1000,00 гривень.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання одна сторона передає другій стороні у власність житловий будинок, квартиру та інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням або доглядом довічно.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, взявши на себе зобовязання за договором довічного утримування повністю утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, необхідною допомого не виконував свої обовязки: не забезпечував належним харчуванням, одягом, допомогою, ліками, не сплачував комунальні платежі.

Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6, не заперечуються відповідачем ОСОБА_2

Доказом неналежного виконання відповідачем обовязків по утриманню та догляду за ОСОБА_1 за договором є також надані позивачем копії квитанцій про самостійну сплату останнім комунальних платежів за адресою їх з відповідачем ОСОБА_3 реєстрації (а.с. 13, 14,15,16,17).

ОСОБА_4 таких обставин, суд вважає, що договір довічного утримання, укладений між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, підлягає розірванню.

У звязку з цим запис про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_3, реєстраційний номер 1892 та запис про реєстрацію обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 13027002, зареєстровані приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4 підлягають скасуванню.

Суд вважає, що вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 не є стороною у договорі довічного утримання від 21.09.2012 року, а позивачем не доведено, чим порушено його права з боку відповідача ОСОБА_2

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 10,11,58,60, 88,209,213-215 ЦПК України, ст. ст.744, 755 ЦК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений 21 вересня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4 і зареєстрований у реєстрі за № 1893.

Скасувати запис про державну реєстрацію права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_3, реєстраційний номер 1892 та запис про реєстрацію обтяження - заборону на нерухоме майно , реєстраційний номер обтяження 13027002, зареєстровані приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 , іпн. НОМЕР_1 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 640 ( шістсот сорок) гривень.

ОСОБА_7 ОСОБА_8 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

ОСОБА_9