Справа № 265/2902/16-ц
Провадження № 6/265/151/17
У Х В А Л А

22 серпня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тулянкіній М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про відстрочку виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення,

заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про відстрочку виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення до ухвалення судового рішення у справі № 265/5026/16-ц про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалась на те, що 23 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя було ухвалене рішення суду по справі № 265/2902/16-ц про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 з займаної ними квартири за адресою: місто Маріуполь проспект Свободи (Ленінградський) АДРЕСА_1, яке ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року було залишено без змін. За даним фактом відкрите виконавче провадження.

Проте на даний час на розгляді в Орджонікідзевському районному суді міста Маріуполя знаходиться справа № 265/5026/16-ц про визнання договору дарування спірної квартири за адресою: місто Маріуполь проспект Свободи (Ленінградський) АДРЕСА_1, на підставі якого був укладений договір купівлі-продажу, недійсним. Таким чином, дана житлова площа є предметом спору та законність володіння нею на даний час є предметом судового розгляду, що робить неможливим виконання рішення суду № 265/2902/16-ц до ухвалення рішення суду у справі № 265/5026/16-ц про визнання договору дарування недійсним. Наразі цивільна дружина ОСОБА_6 ОСОБА_3 намагається виселити з квартири ОСОБА_2 та її родину, що підтверджується повідомленнями з виконавчої служби про виселення. Тому визнання договору дарування недійсним призведе до повернення сторін до первісного стану, тобто поновлення за заявником ОСОБА_2 права власності на спірне приміщення.

Крім того, ОСОБА_2 потребує оперативного лікування з попередженням про ускладнення за діагнозом катаракта, що підтверджується записами окуліста. Член її родини - ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у травматолога поліклініки № 4 з 2015 року та потребує оперативного лікування в умовах спеціалізованої ортопедичної клініки в Україні або держав Європи з подальшим реабілітаційним лікуванням, що підтверджується медичними довідками. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у звязку з загостренням у липні 2017 року.

Заявник ОСОБА_1, та особа в інтересах якої вона діє за довіреністю - ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилися за невідомих суду причин, про день та час розгляду заяви повідомлялись своєчасно та належними чином, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Заінтересовані особи ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у судове засідання також не зявилися за невідомих причин, що не перешкоджає розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області за № 265/2902/16-ц від 23 серпня 2016 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з жилого приміщення без надання іншого жилого приміщення та прийнято рішення про усунення ОСОБА_3 перешкод у користуванні квартирою 113 в будинку 100 по проспекту Свободи (Ленінградському) у місті Маріуполі шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_2 (Ленінградському) у місті Маріуполі, без надання іншого жилого приміщення, та стягнення судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року зазначене рішення суду першої інстанції було залишено без змін, та відповідно вступило в законну силу.

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішення суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України, відповідно до ст. 14 ЦПК України.

На виконання рішення суду були виписані виконавчі листи та передані на виконання. Проте на даний час зазначене рішення суду в частині виселення не виконане, у звязку з чим представник відповідача звернулася до суду з заявою про відстрочення його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин,що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі,стихійне лихо,тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ,у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання,зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання,змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення».

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Так, підставами для відстрочки виконання рішення суду про виселення ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_2 (Ленінградському) в місті Маріуполі в заяві зазначене те, що виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 серпня 2016 року ускладнюється тим, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя знаходиться цивільна справа про визнання недійними договору дарування, на підставі якого був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, та потребування відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 оперативного лікування у звязку з важкими захворюваннями.

Проте суд вважає, що дані обставини, не є підставами для відстрочки виконання рішення суду про виселення відповідно до ст. 373 ЦПК України, відповідно до якої відстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках.

Так, перебування на розгляді в суді справи щодо оспорювання договору дарування спірної квартири, на підставі якого був укладений із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу, то ухвалення позитивного рішення на користь ОСОБА_2 може бути підставою для перегляду рішення суду про виселення за нововиявленими обставинами, проте не є підставою для відстрочки виконання даного рішення суду.

Зокрема, суд зауважує, що перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на диспансерних обліках та лікуванні, також не є обставинами, що утруднюють виконання рішення суду, оскільки рішення суду про виселення заявника ОСОБА_2 набрало законної сили ще у листопаді 2016 року та до цього часу є невиконаним. Тому подальше відтерміновування виконання даного рішення суду буде безпідставно порушувати права позивача.

Враховуючи вищевикладене, та те, що заявником наведені обставини, які на думку суду, не мають характер особливих або виняткових та не можуть бути підставами для відстрочки виконання судового рішення, суд прийшов до висновку про безпідставність заявлених вимог та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про відстрочку виконання рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 23 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення, заінтересовані особи: ОСОБА_6, ОСОБА_3, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя І.Г. Мельник