Справа № 2/593/366/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 до Вільховецької сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її бабці ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді 1/4 частини будинковолодіння, що в селі Вільховець Бережанського району, на вул. Зелена, 25, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність її бабці вищезазначеної частини будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити.

Представник Вільховецької сільської ради Бережанського району у судове засідання не з»явився, представив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги позивачки вважає підставними, а тому заперечень щодо їх задоволення не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги письмову заяву представника відповідача, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки бабця позивачки ОСОБА_2 Іванівнапомерла 1 липня 2002 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним на той час законодавством, а саме цивільним Кодексом Української РСР.

Згідно ст. ст. 524, 534, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; кожен громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом; для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; а згідно ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що позивачка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул. Зелена, 25 із своєю бабцею ОСОБА_2, своєю матірю ОСОБА_3 та братом ОСОБА_4, і їм усім на праві спільної сумісної власності належало по 1/4 частині вказаного будинковолодіння.

Цей факт підтверджується оглянутими у судовому засіданні документами, а саме: довідкою Вільховецької сільської ради за № 782 від 26 червня 2017 року, інформаційною довідкою за № 155 про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 17липня 2017 року Бережанським ОК МБТІ на підставі інвентаризаційної справи № 70 та свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Вільховецької сільської ради 27 березня 2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що був виданий 3 квітня 2009 року Бережанським ОК МБТІ.

Із свідоцтва про смерть видно, що бабця позивачки ОСОБА_2 померла 1 липня 2002 року. Після її смерті відкрилася спадщина у склад якої входить і 1/4 частина будинковолодіння, що знаходиться в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області, на вул.Зелена, 25.

Судом також встановлено, що 17 квітня 1997 року бабця позивачки ОСОБА_2 все належне їй майно заповіла своїй внучці позивачці ОСОБА_4 ( після шлюбу ОСОБА_5) ОСОБА_6, склавши на її користь заповіт. Даний факт підтверджується заповітом, що міститься в матеріалах справи.

В зв`язку з тим, що бабця позивачки на випадок своєї смерті розпорядилася належним їймайном та склала заповіт, то саме позивачка є єдиним їїспадкоємцем.

Із пояснень позивачки, які підтверджені долученими до заяви документами, видно, що вона постійно і на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавицею однією сім`єю і разом вела з нею спільне господарство, а після смерті бабці позивачка і далі залишилася проживати у цьому ж житловому будинку, а також розпорядилася належними спадкодавиці речами повсякденного вжитку, тобто вона прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документа про належність спадкодавиці зазначеної частини будинковолодіння, що знаходиться в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області, на вул. Зелена, 25, не мала змоги переоформити її на себе, а так як вона прийняла спадщину, то з тих підстав просить її позов задоволити.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно заповіту є спадкоємцем належного спадкодавиці майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину так як переоформила на себе належну спадкодавиці земельну частку (пай), однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність її бабці частини зазначеного будинковолодіння, не мала можливості переоформити її на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадкове майно, що залишилося після смерті її бабці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 174, 212- 215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. 524, 534, 548, 549 ЦК Української РСР , суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_5 ОСОБА_6 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її бабці ОСОБА_2, яка померла 1 липня 2002 року, у вигляді 1/4 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розміщені на вул. Зелена, 25, в селі Вільховець Бережанського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_7