Провадження№2/235/1561/17
Справа №235/3286/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої - судді Величко О.В.,

при секретарі Долгопольської А.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Покровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2»єва ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2»єва С.І. про визнання особи такою, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що є власником житлового будинку № 4 пров. Каховський м. Покровська Донецької області. Вказаний будинок вона придбала у відповідача, згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2017 року. У будинку № 4 пров. Каховський м. Покровська Донецької області зареєстрований відповідач ОСОБА_4»єв С.І., який є громадянином ОСОБА_5, куди виїхав на постійне місце проживання та вже там зареєстрований, але не знявся з реєстрації в м.Покровськ, що підтверджується відповідною довідкою. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає з 2010 року, просить визнати його таким, що втратив право користування житлового будинку № 4 пров. Каховський м. Покровська Донецької області

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд на підставі ст.. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення, оскільки належним чином повідомлений про день і час слухання справи відповідач не повідомив про причини своєї неявки , а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку № 4 пров. Каховський м. Покровська Донецької області, згідно договору купівлі-продажу від 30.05.2017 року. ( а. с. 7-9).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно домової книги та довідки Покровської міської ради від 06.07.2017 року у вказаному будинку значаться зареєстровані позивачка по справі та відповідач по справі ОСОБА_2»єв С.І. з 21.04.1998 року ( а. с. 10-14,18).

Згідно акту про не проживання Покровської міської ради від 06.07.2017 року відповідач не проживає в будинку №4 пров.Каховський м.Покровськ з 2010 року по теперішній час. ( а. с. 19).

Відповідно до п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).У зв'язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1 і 5 ч. 3 і ч. 4 ст. 71 ЖК України.

Відповідно до положень норм стст.16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, з метою захисту свого права власності, зокрема усунення перешкод у користуванні своїм майном, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням ,оскільки останній не проживає в спірному житлі з 2010 року, що, як вважає суд, відповідає нормам чинного законодавства, зокрема ст.. 346 ЦК України.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема факт припинення за відповідачем права власності на будинок №4 пров.Каховський м.Покровськ Донецької області та його відсутність у зазначеному житлі з 2010 року та укладення правочину щодо купівлі-продажу будинку, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2»єва С.І. таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163 ЖК України, ст.ст. 346,391 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст.. ст. 6,10,11,213,214,215,216,218 , 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2»єва ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

ОСОБА_2»єва ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком №4 пров. Каховський м.Покровськ Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: