Провадження №2-о/522/857/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси:

в складі: головуючої судді Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції про встановлення факту народження дитини жіночої статі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Торез Донецької області від батьків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України та батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не зявились, але в матеріалах справи є їх заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився,хоча був сповіщений належним чинм, причини неявки суду неповідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України , рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України": "особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України".

Згідно заявлених вимог, ОСОБА_1 народила дитину жіночої статті вагою 3500 грамів, ІНФОРМАЦІЯ_1, в місті Торез.

Суду надано ксерокопію медичного свідоцтва про народження №528 виданого 14.08.2017 року Торезькою центральною міської лікарнею, з якого вбачачається що 14.08.2017 року народилась дитина жіночої статті вагою 3500 грамів.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, що підтверджується ксерокопіями їх паспортів.

Судом встановлено що ОСОБА_1А, та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІНО №221605, актовий запис №208.

Відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 2 грудня 2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», та розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», з 2014 року на території міста м. Торез проходить антитерористична операція й офіційно встановлений особливий правовий режим, в умовах якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Окрім цього, наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17 червня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на тимчасово окупованих територіях, у тому числі у м. Торез.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому чинним законодавством України. У звязку з цим будь-який акт (рішення, документ), виданий зазначеними органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. При цьому суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), які, ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case).

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є донька заявника, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог заявника про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України свідоцтво про народження, батьками якої є громадяни України. виданого державним органом України.

Керуючись ст. 3, 6, 10, 11, 60, 169, 197, 212, 213, 214, 215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, ст.. 122, 133, 144 СК України, ЗУ «Про громадянство України», ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2, Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції - задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Торез Донецької області від батьків ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України та батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Домусчі Л.В.

20.09.2017