Справа № 456/917/17
Провадження № 2-во/456/35/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Ковалишин Н. І. ,

при секретарі Петренко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні,

в с т а н о в и в :

рішенням Стрийського районного суду від 28.04.2017р. в справі № 456/917/17 задоволено позов ОСОБА_1 до Нижньо - ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту спільного проживання на визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Заявник звернувся до суду із заявою про виправлення описки у згаданому рішенні, покликаючись на те, що ухвалюючи таке, суд допустив описку, помилково зазначивши в описовій частині рішення, а саме в частині тексту вказано, що « Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_3 від 30 січня 1998 року, зареєстрованому в реєстрі №2 та посвідченому секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний мені будинок з господарськими будівлями і все майно заповідаю своєму племіннику ОСОБА_5 Необхідно було вказати замість ОСОБА_4- ОСОБА_3 В наступному абзаці описової частини рішення в речення « б/друга земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0041 вартістю 2135 грн.90 коп. площею 0,2479 га, цільове призначення даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства» допущена помилка замість 0,2470 га помилково вказано 0,2479 га. В абзаці першому, 2 аркуш рішення в реченні вказано : « його дружина ОСОБА_6 після смерті чоловіка офіційно за отримання свідоцтва про право на спадщину, проте залишилася проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, а тому відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, діючого на момент виникнення даних правовідносин, вважається такою, що спадщину після смерті батька прийняла та стала власником цілого будинку та єдиним спадкоємцем», допущені описки: замість «ОСОБА_3П.» слід вказати « ОСОБА_3Д.», замість «батька» слід вказати « чоловіка». Далі помилково вказано : « в судовому засідання встановлено, що ОСОБА_7 помер 22 серпня 2015 року у віці 70 років, про що 25 серпня 2015 року зроблено відповідний актовий запис №14 та ОСОБА_8 сільською радою, Стрийського району Львівської області від 25 серпня 2015 року видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №394674». Дане речення не стосується предмету спору і помилково вказано в рішенні і його необхідно виключити з рішення.

В резолютивній частині рішення допущена описка у реченні : « б/друга земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0041 вартістю 2135 грн.90 коп. площею 0,2479, цільове призначення даної ділянки для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_5»: замість площею 0,2479 потрібно вказати площею 0,2470 га.

Відповідно до вимог ст.219 ЦПК України суд може з власної ініціативи чи за заявою осіб, які беруть участь в справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. За змістом даної норми описки це помилки, до яких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменування спірного майна, зазначення дат, строків та ін.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідно до вимог ст.219 ЦПК України неявка останніх не перешкодила розгляду судом питання виправлення описки.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявну в матеріали цивільної справи, суд вважає своїм обовязком виправити описки в рішенні суду.

Керуючись ст.ст.219,293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву задоволити. Виправити описки, допущені в описовій та резолютивній частині рішення суду та зазначити : «Відповідно до заповіту складеного ОСОБА_3 від 30 січня 1998 року, зареєстрованому в реєстрі №2 та посвідченому секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний мені будинок з господарськими будівлями і все майно заповідаю своєму племіннику ОСОБА_5

В наступному реченні зазначити : « б/друга земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0041 вартістю 2135 грн.90 коп. площею 0,2470 га, цільове призначення даної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства».

В абзаці першому, 2 аркуш рішення зазначити : « його дружина ОСОБА_3 після смерті чоловіка офіційно за отримання свідоцтва про право на спадщину, проте залишилася проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, а тому відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року, діючого на момент виникнення даних правовідносин, вважається такою, що спадщину після смерті чоловіка прийняла та стала власником цілого будинку та єдиним спадкоємцем»

Наступні речення: «в судовому засідання встановлено, що ОСОБА_7 помер 22 серпня 2015 року у віці 70 років, про що 25 серпня 2015 року зроблено відповідний актовий запис №14 та ОСОБА_8 сільською радою, Стрийського району Львівської області від 25 серпня 2015 року видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №394674»- виключити з рішення суду.

В резолютивній частині рішення зазначити: « б/друга земельна ділянка кадастровий номер :01:004:0041 вартістю 2135 грн.90 коп. площею 0,2470, цільове призначення даної ділянки для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після чоловіка ОСОБА_5».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий-суддя ОСОБА_9