Справа № 2-309/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, заінтересована особа Начальник відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2, на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року заявник звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії та на повідомлення від 09.08.2017 року начальника відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску, обґрунтовуючи свою скаргу тим, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою, яка звільняється від сплати авансового внеску за виконання рішення суду, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» і здійснює процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», власні кошти якого для виконання зобов'язань перед всіма вкладниками та іншими кредиторами відсутні.

Заявник просив визнати неправомірними дії начальника відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.08.2017 року, скасувати таке повідомлення і зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суми боргу.

У судове засідання представник заявника та державний виконавець не з'явилися, до суд направили заяви, у яких просили розгляд провести за їхньої відсутності.

У письмових запереченнях начальника відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні скарги та визнати його дії такими, що відповідають Закону України "Про виконавче провадження".

Боржники, повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися.

Суд, врахувавши заяви представника ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та начальника відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що 09.08.2017 року начальником відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 54408902 було винесено повідомлення про повернення без прийняття до виконання стягувачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виконавчого листа № 2-309/11, виданого Бобринецьким районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» суми боргу 66183,56 грн., в зв'язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (абзац перший частини другої статті 26 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016р.)

Від сплати авансового внеску звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави (державний орган) це організаційно і структурно уособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Вбачається, що банк «Всеукраїнський акціонерний банк» за організаційно-правовою формою є публічним акціонерним товариством, тобто не є державним органом.

Також, розділ II ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який визначає правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не відносить Фонд до органів державної влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом, при цьому ч.2 цієї статті встановлено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об"єктом права державної власнострі і перебуває у його господарському віданні.

Крім того, стягувачем у виконавчому провадженні є банк, а не Фонд ( п.5 ч.2 ст.37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Таким чином, зміст норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо правового статусу Фонду, не дає підстав для віднесення його до державих органів у розумінні ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно немає підстав для звільнення Фонду від сплати авансового внеску.

Проте, суд вважає, що при вирішенні питання про можливість відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-309/11 за заявою стягувача та при прийнятті рішення про повернення вказаного виконавчого докумену без прийняття до виконання, начальник відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 діяв неправомірно та не у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», що порушило права заявника виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови та порядок виконання рішень, ухвал судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку. Сторонами у виконавчому провадженні є стягувачі і боржники. Вони мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, заявляти клопотання, брати участь у проведені виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають в ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заявляти відводи та оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуються іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до змісту статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та зобовязаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

11 серпня 2011 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення у справі №2-309/11 , а 20 лютого 2013 року видано у цій справі виконавчий лист згідно якого, на користь стягувача ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість в сумі 66183,56 грн..

Вказаний виконавчий лист неодноразово пред"являвся стягувачем до виконання до відділу Бобринецького ВДВС, та останнім неодноразово повертався стягувачу без прийняття до виконання, а саме:- 03.07.2013р., 27.12.2013р., 11.11.2014 р., 21.08.2015р., 26.04.2017р., 04.05.17р.

Востаннє виконавчий лист №2-309/11 пред"явлено стягувачем до виконання заявою від 06.07.2017 року , яка надійшла до відділу Бобринецького ВДВС 31.07.2017 року та зареєстрована за №852 ( а.с.16).

Статею 13 ЗУ "Про виконавче провадження" та пунктом 6 Розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказ Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) ( надалі Інструкція) визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.8) ч. 4. ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Пунктом 4 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня предявлення виконавчого документа.

Відповідно до змісту ч.1 ст.28 вказаного Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до змісту статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" ( надалі Закон) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобовязані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до змісту ст.14 Закону виконавець є учасником виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 8 Закону визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обовязковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи ( ч.4 ст.28 Закону).

Судом встановлено, що 09.08.2017 року начальник відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 прийняв рішення у формі повідомлення, яке зареєстроване цього ж дня в автоматизованій системі виконавчого провадження за №3170, про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, а саме повернув стягувачу ПАТ "ВіЕйБі" виконавчий лист №2-3098/11 від 20.02.2013 року ( а.с.21), який надійшов на виконання 31.07.2017р., при цьому, останній порушив строки, визначені п.8) ч. 4. ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" та відповідно яких, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Окрім цього, державний виконавець в порушення п.20 Інструкції на виконавчому документі не поставив відповідну відмітку, у якій мав зазначити дату свого рішення, а саме 09.08.2017р. та підставу повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, із засвідченням підписом виконавця, який скріплюється печаткою.

З огляду на викладене, начальником відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 при поверненні виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, не були дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що потягнуло порушення прав стягувача, а тому скарга в частині визнання його дій неправомірними та скасування рішення у формі повідомлення підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту статті 28 ЗУ "Про виконавче провадження" копія повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Оскільки державний виконавець не надав доказів дотримання ним вказаної норми Закону під час направлення стягувачу копії повідомлення від 09.08.2017р., а зі скаргою заявник звернувся до суду 01.09.2017 року, у зв"язку з цим, суд вважає, що останній з поважних причин пропустив десятиденний строк для звернення до суду, який визначено ст.385 ЦПК України, тому такий строк підлягає поновленню.

На підставі вищевикладеного щодо вимог про зобов"язання відкрити виконавче провадження скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 210, 212, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» строк звернення до суду.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії начальника відділу Бобринецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення повідомлення від 09.08.2017 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення від 09.08.2017 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

В задоволенні іншої частини вимог скарги, відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.М. Адаменко