Справа №591/6853/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1286/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумигаз»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумигаз», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання порушеними прав споживача, визнання права на установку індивідуального безкоштовного газового лічильника, зобовязання здійснити безоплатну установку індивідуального газового лічильника, залишення норм споживання на рівні діючих до перегляду цих норм,-

В С Т А Н О В И Л А :

20 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, свої вимоги мотивує тим, що Публічне акціонерне товариство «Сумигаз» (даліПАТ) є надавачем послуг з газопостачання, в тому числі в будинок №15 по вул. І. Сірка в м. Суми, в якому вона мешкає. ПАТ, на думку позивача, навязуються такі умови надання послуг, які ставлять споживачів в нерівне становище порівняно з іншими споживачами. Акт про порушення відносно конкретних побутових споживачів, які відмовилися від встановлення лічильника не складався. Чинним законодавством не передбачено відповідальності окремого побутового споживача за відсутність загальнобудинкового облікового приладу газу.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги (а.с. 124-130), просить: визнати її права, передбачені ст.ст. 10, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», як споживача порушеними; визнати за нею право на установку індивідуального безкоштовного газового лічильника та зобовязати ПАТ здійснити безкоштовну його установку до 01 січня 2018 року; визнати незаконним та скасувати рішення комісії про визначення фактичного обєму спожитого природного газу за граничними обємами споживання природного газу населення; залишити їй норми споживання газу на рівні діючих (4,4 кв.м./на місяць) до перегляду цих норм в установленому порядку.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 27 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним та скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ про визначення фактичного обєму спожитого газу за граничними обємами споживання природного газу населення, визначеним у Додатку №10 ОСОБА_3 Залишено норми споживання газу споживачу ОСОБА_3 на рівні діючих тарифів до перегляду цих норм в установленому законом порядку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог скасувати, ухваливши нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому вказує на те, що факт відмови, в тому числі і ОСОБА_3, від встановлення загальнобудинкового лічильнику газу підтверджується актами про порушення від 22 серпня 2016 року та від 22 вересня 2016 року, про розгляд яких постійно діючою комісією ПАТ позивач була належним чином повідомлена. Зазначає, що висновки суду про здійснення постачання ПАТ газу на всю територію м. Суми є помилковими, що в свою чергу вплинуло на правильність ухваленого рішення. Вважає, що судом безпідставно не враховано наявність в квартирі АДРЕСА_1 з 27 січня 2017 року індивідуального газового лічильника. Окрім того, вказує на те, що акти про порушення від 22 серпня 2016 року та від 22 вересня 2016 року не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання порушеними прав споживача, визнання права на установку індивідуального безкоштовного газового лічильника, зобовязання здійснити безоплатну установку індивідуального газового лічильника сторонами не оскаржується та відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_4, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_5, представника ТОВ «Сумигаззбут» ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справ та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 мешкає в кватирі №165 багатоквартирного будинку №15 по вул. І.Сірка в м. Суми (а.с. 20,62) та є користувачем послуг по газопостачанню, які надає ПАТ.

Згідно з ліцензією, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( далі - НКРЕКП ) на підставі рішення №929 від 26 березня 2015 року ( переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року №2248 ), ПАТ є газорозподільною організацією (а. с. 30).

Постановою НКРЕКП №549 від 31 березня 2016 року, з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвиту газорозподільної системи ПАТ на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а. с. 32-35).

Будинок №15 по вул. Івана Сірка ( до перейменування ОСОБА_7 ) в м. Суми включено в План розвитку газопостачальної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а. с. 36-38 ).

Мешканці даного будинку звернулись в тому числі до директора ПАТ з письмовим зверненням, в якому вони повідомили, що відмовляються від встановлення загальнобудинкового лічильника газу (а. с. 144-145).

22 серпня 2016 року складено акт про порушення №04/99, яким встановлено, що група споживачів, які представились мешканцями будинку №15 по вул. Івана Сірка в м. Суми, відмовилися від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється з ініціативи та за кошти ПАТ. Ці особи від підпису в акті відмовились (а. с. 252).

22 вересня 2016 року складено акт про порушення №04/235 аналогічного змісту (а. с. 253).

Ухвалюючи рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не чинила перешкоди представникам ПАТ у доступі до будинку для встановлення лічильників, акти про порушення складались відносно мешканців усього будинку, тобто не містять відомостей щодо вчинення правопорушення саме позивачем. Отже, прийняття рішення про відповідальність позивача є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо правомірності встановлення позивачу граничних норм споживання газу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на 07 жовтня 2016 року), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла на час складання актів про порушення 22 серпня 2016 року, 22 вересня 2016 року), у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

ПАТ, в порушення приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 22 серпня 2016 року чи 22 вересня 2016 року вчиняла дії, які свідчать про її відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу, суду надано не було. Відповідних актів про порушення відносно позивача не складалось.

Як уже зазначалось акти про порушення від 22 серпня 2016 року та від 22 вересня 2016 року складені не на побутових споживачів, які відмовились від установки ПАТ загальнобудинкового лічильника газу, а на невстановлених осіб, які, начебто, представились мешканцями спірного будинку.

Звернення мешканців будинку №15 по вул. І. Сірка в м. Суми, адресоване в тому числі директору ПАТ, про відмову від встановлення загальнобудинкового лічильника газу підпису ОСОБА_3 не містить.

Під час розгляду актів про порушення від 22 серпня 2016 року та від 22 вересня 2016 року, постійно діючою комісією ПАТ не встановлювалось коло осіб, які саме здійснили вказані в даних актах порушення. Оскаржуваним рішенням від 07 жовтня 2016 року застосована відповідальність відносно усіх мешканців будинку №15 по вул. Івана Сірка в м. Суми, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники та не за відповідний календарний місяць, в якому малося порушення, а саме серпень, вересень 2016 року, а з 01 жовтня 2016 року та на не визначений строк.

Крім того у п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваного рішення постійно діючої комісії ПАТ) не йдеться про відмову споживача від встановлення саме загальнобудинкового лічильника. Відповідні зміни до цього пункту, які передбачають визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу, який відмовився від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, набрали чинності 29.11.2016 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення постійно діючої комісії ПАТ з розгляду актів про порушення про визначення ОСОБА_3 фактичного обєму споживання природного газу за граничним обємам споживання природного газу населенням прийнято з порушення норм чинного законодавства.

Постачання природного газу до будинку №15 по вул. Івана Сірка в м. Суми, в якому мешкає позивач, здійснює саме ПАТ, що не заперечується сторонами. Зазначення в описовій частині оскаржуваного рішення, що субєкт господарювання ПАТ здійснює газопостачання мешканцям (споживачам) на території м. Суми на правильність висновків суду не впливає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, за вказаною адресою їй відкрито рахунок НОМЕР_1 для оплати послуг з газопостачання (а. с. 20, 62), а не у квартирі №110, як помилково зазначено в резолютивній частині судового рішення.

Крім того колегія суддів вважає не конкретною та зайвою вказівку у резолютивній частині рішення про залишення норми споживання газу споживачу ОСОБА_3 на рівні діючих тарифів до перегляду цих норм в установленому законом порядку. В даному випадку скасування рішення постійно діючої комісії ПАТ про встановлення фактичного обєму спожитого газу за граничними обємами споживання природного газу населенням є достатнім та належним способом захисту для відновлення порушеного права позивача.

З урахуванням викладеного, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність зміни рішення суду шляхом викладення абзацу другого резолютивної частини рішення у новій редакції з зазначенням правильної адреси позивача та виключенням речення про залишення норми споживання газу споживачу ОСОБА_3 на рівні діючих тарифів до перегляду цих норм в установленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 3; 309 ч. 1 п.4; 313-314; 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року в даній справі змінити, виклавши абзаці другий резолютивної частини в наступній редакції:

Визнати незаконним та скасувати рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» про визначення фактичного обєму спожитого газу за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді