Справа № 128/1847/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 серпня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась з позовомдо Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 в с. Малі Крушлинці Вінницького району. Після її смерті відкрилась спадщина: на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1(дійсною вартістю 220299 грн.); -на земельну ділянку НОМЕР_1, розміром 1,9529 га у межах згідно з планом, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_2; - присадибну земельну ділянку площею 0.50 га в тому числі: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка була передана ОСОБА_3 у приватну власність на підставі рішення 7 сесії 22 скликання від 24.03.1997 року. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. Спадщину прийняла згідно ст.1270 ЦК України та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі позивачка не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та спадкодавця за життя розпочала приватизацію присадибної земельної ділянки, але у зв'язку зі смертю не встигла зареєструвати та отримати державний акт на земельну ділянку.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3

В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач ОСОБА_1 позов підтримує в повному обсязі та просить його вимоги задовольнити. Змін та доповнень не має.

Представник відповідача Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області - не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_3 в с. Малі Крушлинці Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04 квітня 2016 року (а.с. 10).

Факт родинних стосунків між позивачкою та померлою спадкодавицею, як між дочкою та матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки згідно якого в графі «мати» вказано «ОСОБА_3» та в графі «батько» «ОСОБА_4», копія свідоцтва серії НОМЕР_4 від 17.12.1975 року (а.с. 9).

В подальшому прізвище було змінено із «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» у зв'язку із укладенням шлюбу, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.01.1993 року (а.с.9).

На частину спадкового майна позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-1168, спадкова справа № 356/2016 року (а.с.12).

Рішенням Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 7 сесії 22 скликання від 24 березня 1997 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,50 га втому числі: - 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; - 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.13).

Земельна ділянка площею 0,50 га втому числі: - 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; - 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства до дня смерті належала померлій ОСОБА_3, що підтверджується відповідною довідкою Малокрушлинецької сільської ради № 222 від 24.03.2017 року (а.с. 21).

Також до складу спадщини входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, дійсною вартістю 220299 грн (а.с.14-18).

Відповідно до довідки № 223 від 04.04.2017 року виданої виконавчим комітетом Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, що ОСОБА_1 вступила в управління спадковим майном після смерті свого батька ОСОБА_4, так як була зареєстрована та постійно проживала з померлим за однією адресою в АДРЕСА_1, та разом з мамою ОСОБА_3 здійснили поховання батька (а.с.24).

Однак оформити спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної контори за № 1275/03-21 від 15.07.2017 року.

Інших спадкоємців немає. Заповіт не вчинявся.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно норм ст. 1266 ЦК України, спадкування за правом представлення, відбувається в порядку: - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; - прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; - племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; - двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; - якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну; - при спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення та визнання за позивачем право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1222, 1225, 1261, 1266, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 174, 197, 212 - 215 ЦПК України, суддя,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1, розміром 0,50 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,25 га та для ведення особистого підсобного господарства 0,25 га, що раніше належала ОСОБА_3 на підставі рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність Малокрушнецької сільської ради від 24 березня 1997 року 7 сесії 22 скликання.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, що раніше належав ОСОБА_3.

До складу будинковолодіння входить житловий будинок під літерою «А»; веранда «а»; ганок; літня-кухня сарай «Б»; сарай «б»; погріб з шиєю «В»; убиральня «Д»; криниця №1; огорожа №2, хвіртка №3; ворота №4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна