Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 336/3856/16 Головуючий у 1-й інстанції Суркова В.П.
Пр. № 22-ц/778/1894/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Обслуговуючий садівничий кооператив «Джерело», про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та садовим будинком

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, садовим будинком та господарськими спорудами шляхом зобовязання відповідача звільнити земельну ділянку № 40, садовий будинок та господарчі споруди, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що рішенням Запорізької міської ради № 49/75 від 27.04.2016 року їй у власність була передана земельна ділянка № 40, яка розташована в обслуговуючому садівничому кооперативі «Джерело» по вул. Загорській, 27 в м. Запоріжжі, площею 0,0660 га, кадастровий номер :07:086:0759, призначена для ведення садівництва.

На підставі цього рішення 21.05.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за нею було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

На земельній ділянці збудовані садовий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами.

Також на підставі п. 4.3 рішення Запорізької міської ради № 49/75 від 27.04.2016 року її зобовязано виконувати обовязки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст. 91 ЗК України.

Зазначає, що вона не може здійснювати свої права та обовязки власника земельної ділянки, оскільки відповідач перешкоджає їй в цьому.

Також зазначала, що 21.05.2016 року відбулись загальні збори членів СК «Джерело», на яких вона подала правовстановлюючі документи на земельну ділянку. В протоколі загальних зборів зазначено, що фактично земельною ділянкою користується відповідач, яка відмовилась звільнити земельну ділянку.

Таким чином відповідач чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом її фактичного користування та відмови в наданні доступу до цієї ділянки.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року позов позивача у цій справі задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні земельною ділянкою №40, садовим будинком та господарськими спорудами, розташованими в обслуговуючому садівничому кооперативі «Джерело» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27 наступним шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку № 40, садовий будинок та господарські споруди, розташовані в обслуговуючому садівничому кооперативі «Джерело» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2017 року (а.с. 114-115) заяву відповідача в особі представника про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду першої інстанції у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 123-127) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області (а.с. 131) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито, справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 133).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 01 червня 2017 року, не відбувся та був відкладений (а.с. 150-151) в порядку задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с. 146-148), з урахуванням навантаженості судді-доповідача, колегії суддів апеляційного суду, яка має постійний склад, а також відпустки колегії суддів та судді доповідача у період з 12 по 30 червня 2017 року включно (а.с. 155).

У судове засідання 28 серпня 2017 року належним чином, з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України, повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (а.с.152-154, 156-162) позивач ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2, представник останньої за довіреністю (а.с. 41) ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСК «Джерело» не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, представника останньої ОСОБА_3 та представника третьої особи ОСК «Джерело» у дане судове засідання і на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представників позивача ОСОБА_4 за довіреностями (а.с. 42-43) ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2017 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зупинення провадження у цій справі до вирішення апеляційним судом Запорізької області іншої цивільної справи ЄУН 336/149/17 № пр. 22ц/778/3563/17 за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСК «Джерело» про визнання незаконним рішення Запорізької міської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року, відмовлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 322, 391 ЦК України, ст. ст. 81, 91, 126, 152, 158, 212 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 224-228, 294 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки основані на доказах, поданих сторонами, які оцінені судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, до встановлених правовідносин вірно застосовані норми матеріального права, відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що рішенням Запорізької міської ради № 49/75 від 27.04.2016 року ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка № 40 (кадастровий номер :07:086:0759) площею 0,0660 га в обслуговуючому садівничому кооперативі «Джерело» по вул. Загорській, 27 в м. Запоріжжі. Цільове призначення цієї земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва (а.с. 8).

На підставі цього рішення 19.05.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за позивачкою було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою від 25.05.2016 року (а.с. 7).

На земельній ділянці, що розташована по вул. Загорській, 27, збудовані садовий будинок, гараж та інші господарчі споруди, що підтверджується довідкою кооперативу «Джерело» від 22.01. 2016 року (а.с. 17).

Відповідач ОСОБА_2 користується спірною земельною ділянкою та розташованими на ній спорудами, що підтверджується протоколом № 1 загальних зборів членів обслуговуючого садівничого кооперативу «Джерело» від 21.05.2016 року (а.с. 9).

За положеннями ст. 41 Конституції України, ч. 2 ст. ст. 152, ст. 126 ЗК України, ст. ст. 316, 317, 319, 321, 322, 391 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Правом власності є право особи на річ (майно), яке здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Вказана земельна ділянка у позивача ОСОБА_4 не вилучалась, право власності не припинялось, будь-яких рішень з приводу надання цієї земельної ділянки відповідачу ОСОБА_2 не приймалося, тому позивач ОСОБА_4 вправі вимагати усунення перешкод в користуванні нею.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції правильно виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі та задовольнив останні.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 є такими, що не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

ОСОБА_4 в силу вимог ст. 3 ЦПК України мала право на звернення до суду із вищезазначеним позовом у цій справі, оскільки ОСОБА_2 порушуються її вищезазначені права на земельну ділянку № 40, садовий будинок та господарчі споруди, які розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27.

Суд першої інстанції на час ухвалення оскаржуємого рішення у цій справі правильно виходив із презумпції правомірності правовстановлюючих документів ОСОБА_4 на земельну ділянку № 40, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) серія та номер: б/н, виданий 09.12.2015 року, видавник:ФОП ОСОБА_7; рішення серія та номер: 49/17, виданий 27.04.2016 року, видавник Запорізька міська рада (а.с.7).

Оскільки, належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи на час ухвалення оскарженого рішення у цій справі були відсутні.

Земельна ділянка № 40, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Загорська, 27, є головною річчю, а садовий будинок та господарчі споруди, які розташовані на цій земельній ділянці, за відсутності на них оформленого в установленому законом порядку права власності за іншими особами, є приналежними до останньої.

Тому, позивач ОСОБА_4 мала право заявляти у цій справі позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2, як про усунення перешкод у користуванні головною річчю (вищезазначеною земельною ділянкою), належною позивачеві на праві власності, так й приналежними до цієї земельної ділянки садовим будинком та господарчими спорудами.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Докази, передбачені ст. 303 ч. 2 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2017 року, що не набрало законної сили, в іншій цивільній справі ЄУН 336/149/17 № пр. 22ц/778/3563/17 за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСК «Джерело» про визнання незаконним рішення Запорізької міської ради за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_5, яким було визнано незаконними рішення № 54 від 24.03.2010 р. Запорізької міської ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки громадян» та рішення № 49/75 від 27.04.2016 року «Про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки № 40 в ОСК «Джерело» по вул. Загорській, 25 у м. Запоріжжя для ведення садівництва, розгляд останньої призначено на 16 листопада 2017 року (а.с. 167-172), не може бути доказом, передбаченим ст. 303 ч. 2 ЦПК України, при апеляційному перегляді апеляційним судом законності та обґрунтованості в межах доводів апеляційної скарги у цій справі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року.

Оскільки, суд апеляційної інстанції при розгляді цієї справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доказів, які були наявні на час ухвалення оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі та були досліджені чи могли бути досліджені судом першої інстанції при ухваленні останнього.

Нові докази, які виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі, та не були і не могли бути предметом дослідження в суді першої інстанції, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу повно, всебічно та з додержанням вимог ст. ст. 10-11, 57-61, 212 ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення відповідача ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 та представник останньої не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування заперечень проти позову позивача у цій справі.

В силу вимог ст. 309 ч. 3 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, лише якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення, передбачені ст. 309 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ст. 308 ч. 2 ЦПК України).

Так, не може бути підставою для скасування правильного по суті у цій справі рішення суду першої інстанції розгляд цієї справи судом першої інстанції за відсутності у судовому засіданні 06.01.2017 року відповідача ОСОБА_2, яка хвора на гіпертонію та перебувала на амбулаторному лікуванні (доказ хвороби відповідача вперше був наданий суду першої інстанції відповідачем через свого представника лише при подачі заяви про перегляд заочного рішення у цій справі а.с. 93), та представника останньої ОСОБА_3, яка була відсутня в м. Запоріжжя під час Новорічних та Різдвяних свят, в звязку із чим, ОСОБА_2 не змогла своєчасно попередити її про необхідність бути присутньою в суді.

Оскільки, встановлено, що ОСОБА_2 ніколи не приймала участі у цій справі особисто (а.с.25, журнал судового засідання від 24.10.2016 року а.с. 45, 54, 60), а через свого представника ОСОБА_3, що є правом останньої, як відповідача, передбаченим ст. 27 ЦПК України.

ОСОБА_2 своєчасно ще 19.12.2016 року, тобто, навіть, значно більше ніж - не пізніше ніж за 3 дні до судового засідання, як того вимагає ст. 74 ч. 4 ЦПК України, отримала судову повістку суду першої інстанції на судове засідання 06.01.2017 року у цій справі (а.с.65), а тому у неї, як відповідача у цій справі, було достатньо часу, щоб повідомити про це судове засідання свого представника ОСОБА_3

В силу вимог ст. 27 ч. 3 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої права і виконувати процесуальні обовязки.

Вручення судової повістки 19.12.2016 року особі, яка бере участь у справі, зокрема відповідачу ОСОБА_2, в силу вимог ЦПК України вважається врученням повістки й представникові цієї особи ОСОБА_3

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача в особі її представника, як особи, яка подала апеляційну скаргу, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами по справі, дав їм належну правову оцінку, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив. Суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права та не допустив порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи. Суд першої інстанції прийняв рішення, яким спір знайшов своє належне вирішення.

Крім того, встановлено, що судом першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 88 ЦПК України, вирішено питання про розподіл між сторонами понесених ними судових витрат у цій справі, повязаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, у разі відмови відповідачу ОСОБА_2 у задоволенні її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_4 будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с.122), сплаченого нею при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 січня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_8ОСОБА_9