справа №619/3380/16-ц
провадження №2/619/138/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В підтвердження позову позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 06 грудня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. за реєстровим №4928, позивач - ОСОБА_4 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1.

Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» (номер витягу 2355268) від 19 грудня 2003 року, підтверджує факт належності позивачу у справі на праві приватної власності в цілому житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно відповіді Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» №8446 від 14.09.2016 року, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 зареєстрований в цілому за позивачем - ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 06 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. за реєстровим №4928.

В вищевказаному житловому будинку зареєстровані та проживають: позивач у справі, відповідач у справі ОСОБА_2 - співмешканець позивача та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - син позивача від першого шлюбу.

Відповідач у справі ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та скандали. Постійно ображає позивача та її сина нецензурними словами, принижує їх честь та гідність.

Позивач була вимушена звернутися до правоохоронних органів з заявою стосовно неправомірної поведінки відповідача.

Після останньої сварки, влаштованої відповідачем, позивач була вимушена викликати працівників міліції, що підтверджується копією рапорту старшого інспектора, чергового Дергачівського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області М.С. Дубина на ім'я начальника міліції від 21.08.2016 року.

Як наслідок складено протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.08.2016 року.

Відповідач користується власністю позивача та перешкоджає позивачу, як власнику, користуватися своєю власністю. Постійно погрожує змінити замки на вхідних дверях та тим, що не допустить позивача до її власності.

Зараз позивач відчуває постійне почуття страху стосовно свого майна.

Конфлікти, які створював відповідач, відбувались в присутності сусідів (які можуть підтвердити факт того, що відповідачем створюються умови за яких неможливе спільне проживання), рідних позивача, їх з відповідачем неповнолітньої дитини, що негативно відображається на психічному стані позивача.

Поведінка відповідача робить неможливим спільне з ним проживання в одному будинку. Живе позивач з постійним почуттям страху за своє життя та здоров'я, за збереження помешкання в належному стані. Особливо не афішуючи аморальну поведінку відповідача терпіла це протягом останніх двох років.

Дані обставини, викладені позивачем в позовній заяві, повністю підтверджуються актом складеним депутатом Дергачівської міської ради від 23.09.2016 року Стрілець Вірою Іванівною.

Прописка відповідача в будинку позивача не дає позивачу можливості здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном. Відповідач ніяких нормальних контактів з позивачем не підтримує, крім постійних погроз з боку відповідача та приниження позивача, як власника будинку.

Відповідачем створені неможливі умови для спільного співжиття, через що позивач вимушена звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги і просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що з лютого 2004 року почала проживати разом з відповідачем, в грудні 2003 року позивач придбала будинок. Брала кредит на будівлю гаража. 21 серпня 2016 року відповідач вчинив сварку з її сином, т.я. відповідач хотів в стані алкогольного сп'яніння забрати їхню спільну дитину і поїхати на автомобілі. Відповідач зловживає спиртними напоями, створює неможливі умови для спільного проживання. В будинку позивач не проживає, речей його немає з 22 серпня 2016 року. Грошей на утримання спільної дитину відповідач не дає, донька не бажає з ним спілкуватися.

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги і просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що згідно договору купівлі продажу позивач - ОСОБА_4 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1. Відповідач проживав разом з позивачем та зареєстрований в будинку позивача. Відповідач у справі ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та скандали, в зв'язку з чим притягувався до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав і пояснив, що позивач ОСОБА_4 проживала з ним коли дитині ОСОБА_4 від першого шлюбу було 10 років. Вищезазначений будинок позивач придбала разом з ним за їх спільні кошти, так як він продав батьківський будинок. Шлюб сторони не реєстрували з різних причин. З жовтня 2016 року він не проживає в будинку, т.я. позивач змінила в будинку замки, хоча в будинку знаходяться його особисті речі, меблі. Відповідач є приватним підприємцем і здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_1, працює в гаражі, будівництво якого також вчинив він. До жовтня 2016 року він проживав в гаражі, але з настанням холодів був вимушений проживати в будинку рідної тітки. Сварки вчиняє позивачка та її син тоді, коли він намагався вселитися в будинок.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Судом було достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 06 грудня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. за реєстровим №4928, ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1.

В вищевказаному житловому будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_4 з 24.12.2003 року, відповідач ОСОБА_2 з 26.04.2012 року, син позивачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 07.07.2009 року. (а.с. 14-17).

ОСОБА_4 зверталася в суд з позовом про виселення ОСОБА_2, але за її заявою в цій частині ухвалою суду від 31 березня 2017 року позов було залишено без розгляду.

На підставі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Доказами відповідно до ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Крім того, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У відповідноті до акта, складеного депутатом Дергачівської міської ради від 23.09.2016 року Стрілець Вірою Іванівною, - ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки та скандали, здійснює психологічний тиск на ОСОБА_4 та її сина ОСОБА_6, погрожує розправою, принижує честь та гідність позивачки. 21 серпня 2016 року вчинив бійку, тому викликалися працівники поліції. (а.с. 7).

Навпаки за актом від 19 листопада 2016 року складеним депутатом Дергачівської міської ради Корнієнком Д.Є. - ОСОБА_2 з грудня 2003 року по вересень 2016 року проживав разом з ОСОБА_4 у злагоді і без суперечок однією сім'єю, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 43).

Суд критично розцінює вищевказані акти і не бере їх до уваги, так як вважає, що зазначені докази могли виникнути як на підтримку відповідача, так і проти його громадської діяльності, оскільки відповідач ОСОБА_2 згідно списку депутатів Дергачівської міської ради, обраних на виборах депутатів міської ради 25 жовтня 2015 року, є депутатом VII скликання Дергачівської міської ради. (а.с. 41-42).

Згідно довідки-характеристики від 10 січня 2017 року, виданої дільничним офіцером поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області Болговим В.В. - ОСОБА_2 за час проживання в м. Дергачі зарекомендував себе з позитивної сторони. Підтримує дружні стосунки з сусідами. Громадський порядок не порушує, до кримінальної відповідальності Дергачівським ВП ГУНП в Харківській області не притягувався. Приймає участь в благоустрої міста та вулиці. (а.с. 40).

Згідно медичної довідки обов'язкових попереднього та періодичного психіатричного огляду серія 12ЯЯХ №085873 виданої 23.12.2015 року лікарем психіатром та дійсною до 23.12.2018 року - ОСОБА_2 на обліку не перебуває. (а.с. 46).

Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія 12ЯЯХ №592452 виданого 23.12.2015 року лікарем наркологом та дійсного до 23.12.2017 року - ОСОБА_2 на обліку не перебуває. (а.с. 47).

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що він є сусідом ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Вони практично одночасно вселилися в будинок, власником якого є ОСОБА_4, почали ремонтні роботи. На даний час в будинку проживає ОСОБА_4 з сином та дочкою. Два тижні тому він бачив, як ОСОБА_2 ставив машину. 22 лютого 2017 року бачив, що ОСОБА_2 не впускали в будинок. В стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 бачив не часто.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що стосунки у неї зі сторонами нормальні. ОСОБА_2 голова вуличного комітету, а вона член вуличного комітету. Знає ОСОБА_2 як позитивну, виховану, інтелігентну людину. Влітку бачила ОСОБА_2 дворі будинку, вона брала у нього у дворі воду. Машину відповідача частенько бачить біля двору, пару раз бачила його в дворі. Ніколи не бачила ОСОБА_2 нетверезому стані. По 2015 рік включно вони разом з ОСОБА_2 займалися освітленням вулиці, раз у неділю вони бачились.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що відповідач по справі її племінник. До потепління відповідач по справі проживав в будинку разом з цивільною дружиною ОСОБА_4. Будинок розташований по АДРЕСА_1 належить позивачу. Раніше вони проживали в будинку батьків відповідача. Років 10 тому відповідач продав будинок і вклав гроші в будівництво гаража та ремонт будинку позивачки по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що ОСОБА_2 жив з його донькою, почав зловживати спиртними напоями. З 2015 року по 7-8 разів викликався йому нарколог. Все що він заробляв, він пропивав. Восени 2016 року був конфлікт з сином позивача від першого шлюбу і від того часу відповідач не проживає в будинку, особистих речей відповідача в будинку не має.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що 22 січня 2003 року був розірваний їх шлюб з позивачем ОСОБА_4, але з січня до грудня 2003 року вони проживали разом. 10.12.2003 року він виписався з квартири, яка була продана і позивач купила будинок в м. Дергачі.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що йому було років 12, коли мама почала жити з ОСОБА_2 Спочатку між ними були непогані стосунки. В 2015 році ОСОБА_2 почав зловживати спиртними напоями, по різним причинам запивав, нічого по дому не робив. В серпні 2016 року виник конфлікт, ОСОБА_2 стані алкогольного сп'яніння хотів їхати з його маленькою сестрою на машині в магазин, виник конфлікт, який продовжувався в будинку. Мама почала робити відповідачу зауваження, ОСОБА_2 вдарив його в лице, в зв'язку з чим вони викликами поліцію. З вересня 2016 року ОСОБА_2 будинку не проживає, забрав свої особисті речі і проживає у своєї тітки.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_2 знає з дитинства. В серпні-вересні 2016 року до нього звернулася ОСОБА_4, т.я. ОСОБА_2 чинить насильство в сім'ї. З того часу ОСОБА_2 не проживає з ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що знає ОСОБА_2 зі школи. З 2014 року стали тісніше спілкуватися, пройшли майдан. З 2016 року ОСОБА_2. почав зловживати спиртними напоями, керував автомобілем в нетверезому стані. З вересня 2016 року не проживає з ОСОБА_4, живе у тітки.

За висновком інспектора СРПП Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області Віннічука П.О. за результатами повідомлення ОСОБА_4 про сімейну сварку було вирішено ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпроАП та проведено з ним профілактичну бесіду.

За даним висновком суду не надано належного та допустимого доказу, а саме постанови про те, що ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпроАП та яке стягнення на нього було покладено.

На підтвердження тих обставин, що ОСОБА_2 чиняться позивачем ОСОБА_4 перешкоди в проживанні за місцем реєстрації, суд вважає неможливість його спілкування з донькою ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується розпорядженням Дергачівської районної державної адміністрації № 120 від 10.03.2017 року про визначення ОСОБА_2 способу участі у вихованні малолітньої доньки. (а.с. 70).

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2015 року № 5 передбачається: усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, яке залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою та ін.)

Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою;

Виходячи з роз'яснення, наданих Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012 року, Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач ОСОБА_4 не надала суду жодних допустимих і належних доказів, крім пояснень свідків - близьких їй осіб батька та сина, які практично зацікавлені в результаті розгляду справи, про те, що відповідач ОСОБА_2 покинув належний їй будинок і не проживає в ньому за власним бажанням, що в будинку відсутні його особисті речі, що відповідачу не надходить кореспонденція за місцем реєстрації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, ст.ст. 15, 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення апеляційної скарги через Дергачівський районний суд, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення суду. Мотивувальна частина рішення буде виготовлена 12 вересня 2017 року.

Суддя Л. О. Якименко