Справа № 182/2486/16-ц
Провадження № 2/0182/1076/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.12.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Рунчевої О.В.

секретаря: Власенко Ю.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про примусове виселення з будинку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

На підставі та відповідно до умов укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_3 договору про задоволення вимог іпотекодержателя посвідченого 25 липня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 1608, йому на праві власності належить житловий будинок № 136 по вул. Довгалівській у м. Нікополь Дніпропетровської області.

Згідно з нормами та виходячи зі змісту вимог ст.ст. 182,210,334 Цивільного кодексу України він зареєстрував своє право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 28 березня 2016 року за реєстровим № 56127716.

Але в належному йому на праві приватної власності будинку № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь до цього часу продовжують проживати та зареєстровані колишні мешканці мешканці відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Добровільно висилятися та зніматися з реєстраційного обліку з належного йому будинку вони відмовляються.

Зазначає, що присутність сторонніх осіб у належному йому будинку порушує його право приватної власності та перешкоджає йому користуватись і вільно розпоряджатись належним йому будинком.

До того ж, окрім перешкод у володінні та користуванні отриманим у власність від відповідачів будинкувін зазнає незручностей та ймовірних у майбутньому втрат у звязку із накопиченням відповідачами боргів за користування в галежному йому на праві власності житловому будинку послугами підприємств з надання комунальних послуг та можливим відключенням такими підприємствами в подальшому житлового приміщення від мережі постачання своїх послуг.

На підставі викладеного просить суд визнати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Миколайвича такими, що втратили право користування житловим будинком № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь Дніпропетровської області та усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь Дніпропетровської області, шляхом виселення відповідачів із цього будинку.

15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Згідно п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав на адресу суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд у його задоволенні відмовити, оскільки спірний будинок не належить позивачу.

Вислухавши відповідача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України, передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що 25 липня 2007 року між ОСОБА_3, в подальшому в тексті іменується "Іпотекодержатель" з однієї сторони та ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності від 23 липня 2007 року діяв ОСОБА_4 Миколайивич, надалі іменується "Іпотекодержатель", та є майновим поручителем ОСОБА_4, надалі іменується боржник, був укладений договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який було посвідчено 25 липня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1609. (а.с. 17-18).

Згідно ч. 1 Договору про задоволення вимог іпотекодержателя, цей договір укладено як засіб забезпечення виконання зобовязання, що виникло у ОСОБА_4 (Боржник) за договором позики грошей, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 25 липня 2007 року за реєстром № 1606 з обумовленим в договорі позики розміром боргу 46 914, 50 (сорок шість тисяч дев'ятсот чотирнадцять ) гривень 50 коп., що складає еквівалент 9 290,00 (дев'ять тисяч двісті дев'яносто) доларів США, та строком повернення боргу до 25 липня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в разі невиконання боржником зобовязань за договором позики, сторони домовилися про наступне: при невиконанні боржником його зобовязань за договором позики вчиняється відповідний виконавчий напис згідно якого право власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 136, що знаходиться по вул Довгалівській у м. Нікополь Дніпропетровської області, який належить "Іпотекодавцю" переходить до "Іпотекодержателя" виконавчого напису буде здійснюватися за рахунок "Іпотекодавця" (а.с. 17, а.с. 17 зі звороту).

Крім того судом встановлено, що на момент розгляду справи, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Довгалівська, будинок 136, з якого просить позивач виселити відповідачів, та визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком, належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенство нерухомості «Естейт Сервіс» (а.с. 106, а.с.106 зі звороту).

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 не є належною особою, яка має право на захист свого інтересу та є неналежною особою, яка має право на звернення до суду з таким позовом, оскільки на теперішній час не являється власником житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Довгалівська, будинок 136.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 визнати відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Миколайвича такими, що втратили право користування житловим будинком № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь Дніпропетровської області та усунути йому перешкоди в користуванні житловим будинком № 136 по вулиці Довгалівській у місті Нікополь Дніпропетровської області, шляхом виселення відповідачів із цього будинку є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про примусове виселення з будинку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6