УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди за касаційною скаргою Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - Центр) звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_4 невідшкодований розмір заподіяної шкоди у сумі 15 325 грн 56 коп.

На обґрунтування позовних вимог Центр посилався на те, що ОСОБА_4 проходив строкову військову службу в Центрі та за ним був закріплений службовий автомобіль «Шкода Октавія», військовий державний номерний знак НОМЕР_1. 08 червня 2015 року відповідач, рухаючись на вказаному автомобілі в напрямку моста «Метро» біля станції метро «Гідропарк», не помітив автомобіль «Деу Нексія», державний номерний знак НОМЕР_2, та здійснив із ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди за наслідками дорожньо-транспортної пригоди наказом начальника Центру № 310 від 08 червня 2015 року було призначено службове розслідування за фактом пошкодження службового автомобіля «Шкода Октавія» та проведено незалежне оцінювання розміру завданої шкоди, що склала 34 417 грн 09 коп. За проведення незалежного оцінювання позивачем відповідно до договору витрачено 1 000 грн. У ході службового розслідування зазначений автомобіль було відновлено за державні кошти на загальну суму 14 831 грн 76 коп.

Посилаючись на те, що наказом начальника Центру № 405 від 28 липня 2015 року «Про результати проведеного службового розслідування за фактом пошкодження службового автомобіля «Шкода Октавія», військовий номерний знак НОМЕР_1, за шкоду, заподіяну недбалим виконанням службових обов'язків, ОСОБА_4 притягнуто до матеріальної відповідальності, проте за час проходження військової служби з нього було утримано лише 505 грн 20 коп., позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 24 березня 2017 року апеляційну скаргу Центру задоволено частково, рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2017 року в частині мотивів відмови в позові змінено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов'язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов'язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначені Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено вини ОСОБА_4 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та не доведено належними доказами розмір заподіяної шкоди.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови в позові, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, керуючись п.п. 7, 10 Положення, правильно виходив з того, що матеріальна шкода була заподіяна саме внаслідок недбалого виконання відповідачем своїх службових обов'язків, що потягло до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_4 під час проходження ним військової служби, а тому враховуючи, що шкода в межах його місячного грошового забезпечення, яке складало в червні 2015 року - 172 грн, а в липні 2015 року - 154 грн, вже утримана з ОСОБА_4 у розмірі 505 грн 20 коп., суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Крім того, посилання у касаційній скарзі на те, що судами не досліджено питання про застосування до ОСОБА_4 вимог п. 13 Положення та притягнення його на цій підставі до повної матеріальної відповідальності спростовуються обставинами справи та зібраними у справі доказами.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої й апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення, та зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України до ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2017 року в частині, яка не змінена апеляційним судом, та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

М.Є. Червинська