Справа № 738/991/17
№ провадження 2/738/426/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:
судді Парфененко О.Я.,
секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.,
представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Деснянського районного суду місто Чернігова з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення Відділом ДВС Менського РУЮ відкрите виконавче провадження. Згідно з Розрахунком розміру заборгованості по аліментах за період з липня 2016 року по 31 травня 2017 року складає 2706,58 грн. Відповідач ухиляється від сплати аліментів. Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів з лютого 2014 року по час надання позовної заяви в сумі 2706,58 грн. та 640,00 грн. у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів з липня 2016 року по час надання позовної заяви в сумі 2706,58 грн., та просив здійснити розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки не погоджується із розрахунком розміру заборгованості по аліментах

Заслухавши представника відповідача, дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів.

Згідно розяснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач, відповідно до рішення Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2014 року, повинен сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для витини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2014 року (а.с. 7).

У звязку із несплатою аліментів у відповідача виникла заборгованість в сумі 9846,25 грн. станом на 31 травня 2017 року, що підтверджується Розрахунками розміру заборгованості по аліментах, наданими державним виконавцем Менського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Чернігівській області(а.с. 8-10).

Наведені вище докази підтверджують також, що починаючи з липня 2016 року та по 31 травня 2017 року відповідач аліменти на утримання малолітнього сина не сплачував.

Відповідач, заперечуючи вірність розрахунку заборгованості по аліментах, у судове засідання не зявився та не довів, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, несвоєчасною виплатою заробітної плати, інших незалежних від нього обставин, а також не надав доказів на підтвердження своїх заперечень.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2016 року по 31 травня 2017 року та визначено суму пені відповідно до положень ст. 196 ч.1 СК України 2706,58 грн.

Позивачем не надано доказів наявності заборгованості за сплати аліментів за період з 01 червня 2017 року по 03 липня 2017 року (по дату звернення до суду з позовом), а також не надано розрахунку пені за цей період, тому позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення по сплаті аліментів з 01 червня 2017 року по 03 липня 2017 року не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів з 01 липня 2016 року по 31 травня 2017 року в розмірі 2706,58 грн. та 640,00 грн. у відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 58-61, 70, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення по сплаті аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 липня 2016 року по 31 травня 2017 року в сумі 2706 гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640,00 грн. - у відшкодування судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Парфененко О.Я.