У Х В А Л А

08 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановила:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2016 року, у задоволенні позову - відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду касаційної інстанції з направленням справи на новий касаційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до частин першої та четвертої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою-третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

ОСОБА_4 пропущено строк подання заяви про перегляд, однак заявниця ставить питання про поновлення цього строку з посиланням на поважність причин його пропуску.

Колегія суддів вважає, що строк подання заяви про перегляд підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, що стверджується наявними у заяві доводами.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положенням пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, що свідчать про об'єктивні непереборні, істотні труднощі для спадкоємця на вчинення дій, що пов'язані з прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_7

Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_4 не спілкувалася з ОСОБА_7 за життя останньої у зв'язку з родинними конфліктами, не допомагала матеріально та не спілкувалася з нею. Про смерть ОСОБА_7 довідалася у 2015 році випадково.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 листопада 2012 року суд касаційної інстанції, вирішуючи спір у справі за позовом Міністерства оборони Російської Федерації до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю, виходив з того, що у порушення ст. ст. 8, 212-214 ЦПК України не визначено законодавство, якої держави підлягає застосуванню, не досліджено питання надання державою ОСОБА_3 житлового приміщення у смт. Октябрському (Жовтневому) Сімферопольського району Автономної Республіки Крим і відчуження нею цього приміщення за договором купівлі-продажу; та чи має це юридичне значення при вирішенні цього спору.

Відмовивши у задоволенні позову, суд фактично повторно забезпечив відповідачку житловим приміщенням за рахунок коштів Російської Федерації та не визначився із тим, чи не суперечить це законодавству, яке підлягає застосуванню.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справі, судове рішення в якій надане заявницею для порівняння, наявні різні предмет та підстави позову, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року у справі задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року у справі.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук