Справа № 369/6815/16-ц Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/4289/17 Доповідач у 2 інстанції Фінагєєв В. О.
Категорія 26 12.09.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Журби С.О., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 36 352 грн. 28 коп. за кредитним договором № б/н від 12 березня 2010 року, яка складається з 22 036 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 11 908 грн. 84 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість по пені та комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 707 грн. 25 коп. - штраф (процентна складова).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 березня 2010 року ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 30 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог закону та договору відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що ОСОБА_2 частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів. Відповідач не надала доказів, які спростовують розмір заборгованості.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 12 березня 2010 року ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.4).

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ « Приватбанк», заборгованість ОСОБА_2 перед банком станом на 17 жовтня 2016 року складає 23 064 грн. 01 коп. за кредитним договором № б/н від 12 березня 2010 року, яка складається з 21 447 грн. 65 коп. - заборгованість за кредитом; 879 грн. 48 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 200 грн. - заборгованість по пені та комісії; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 116 грн. 36 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.63).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 29 жовтня 2016 року ОСОБА_2 не має поточної простроченої заборгованості. Позивач не надав доказів щодо наявності заборгованості відповідача на день ухвалення рішення у справі.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що позичальник не виконує свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ КБ «Приват Банк» зазначає, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, підписавши заяву-анкету. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.

Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення в заяві на видачу кредиту про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк.

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу, а отже вимоги банку про стягнення зазначених складових заборгованості є безпідставними і задоволені бути не можуть.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 21 447 грн. 65 коп., оскільки під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідач ОСОБА_2 визнала факт наявності заборгованості у вказаній сумі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Посилання ОСОБА_2 в частині погашення нею в 2017 році частини заборгованості колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 17 жовтня 2016 року. Сплата заборгованості позичальником після вказаної дати має бути врахована під час виконання судового рішення.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав до задоволення позову в повному обсязі. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позову на 58,9 % від суми заявлених вимог, сплачений позивачем судовий збір за позовну заяву та апеляційну скаргу, підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме у розмірі 1 704 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість кредитним договором № б/н від 12 березня 2010 року в сумі 21447.65 (двадцять одна тисяча чотириста сорок сім гривень 65 копійок та 1704 грн. судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Журба С.О.

Сержанюк А.С.