Справа №672/1078/17
Провадження №2/672/490/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 р. м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Шинкоренка С.В., за участю секретаря Терещук Н.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом у якому вказує, що вона перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, на даний час вони проживають окремо. Від даного шлюбу у них є малолітня донька Анастасія, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та матері не надає.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в сумі по 800 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач та її представник позов просять задовольнити у повному обсязі. Позивач вказує, що ОСОБА_3 має регулярні неофіційні заробітки на будівництві в межах області та держави, нещодавно придбав автомобіль, який зареєстрував на батька. Однак будь-якої допомоги їй не надає, тоді як єдиним джерелом її існування є соціальні виплати на дитину.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній позов не визнає в повному обсязі і просить відмовити у його задоволенні за недоведеністю. Вказує, що на його утриманні перебуває батько інвалід і будь-які заробітки у нього відсутні. Справу просить розглянути за його відсутності.

Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача та ї представника, оголосивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 29.08.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городоцького районного управління юстиції у Хмельницькій області було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (а.с.3).

У шлюбі в сторін народилась донька Анастасія ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.2).

На даний час донька проживає з матір"ю, що підтверджується довідкою №7794 від 17.07.2017 р. виконкому Городоцької міської ради Хмельницької області про склад сім"ї (а.с.5).

Позивач вказує, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює, у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги. Будь-яких спростувань даних обставин чи доказів, які б свідчили про зворотнє відповідач не надав.

На підтвердження рівня своїх доходів позивач надала довідку, видану Городоцьким управлінням соціального захисту населення в Хмельницькій області, з якої вбачається що єдиним джерелом її доходу є отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини в сумі 860 грн. в місяць. (а.с.27).

Також позивач вказала, що вона з дитиною зареєстрована та проживає у будинку своєї бабусі ОСОБА_4 по вул. Матросова 4 у м. Городок, Хмельницької області. Також надала довідку про доходи ОСОБА_4, як члена своєї сім"ї, з якої вбачається що остання є пенсіонеркою та отримує на даний час щомісячно пенсію в сумі 1570 грн. 62 коп. (а.с.28). Будь-яких інших доходів до існування позивач не має.

Згідно ч.2 ,4 ст.84 СК України визначено, що : Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За положеннями ч.2-4 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Ст.7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 р." визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1684 грн. з 1 травня 2017 р.

Враховуючи те, що позивач отримує лише щомісячні виплати на дитину, розмір яких є значно меншим розміру прожиткового мінімуму (і саме призначення даних коштів має на меті забезпечення існування дитини, а не її матері), власних джерел доходу не має, суд вважає що ОСОБА_1, в розумінні ч.4 ст.75 СК України, є такою, що потребує матеріальної допомоги, оскільки її доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Щодо доводів відповідача про відсутність можливості допомагати дружині через відсутність коштів та перебуванні у нього на утриманні батька, суд приходить до висновку про безпідставність таких аргументів з наступних причин.

Та обставина, що відповідач будучи працездатним не працює (з його слів) не є підставою вважати, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини, оскільки небажання працювати чи приховування своїх доходів у спосіб неофіційного працевлаштування не може свідчити про непрацездатність особи.

Також, суд вважає безпідставними аргументи відповідача про перебування на його утриманні батька інваліда. Як вбачається з доданих до матеріалів справи довідок, дійсно ймовірний батько позивача ОСОБА_5 (доказів на підтвердження родинних зв"язків відповідачем надано не було) є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, якому протипоказана важка фізична праця та робота із довгим стоянням, що підтверджується довідкою МСЕ №015662 (а.с.18). За таких обставин є очевидним, що ОСОБА_5 не потребує стороннього догляду, а отже не може перебувати ні у кого на утриманні, є працездатною особою (за певними обмеженнями) та відповідно має самостійне джерело доходу у вигляді пенсії по інвалідності.

Позивач посилалась на те, що відповідачем нещодавно було придбано автомобіль, однак будь-яких доказів на підтвердження даних обставин вона не надала, а тому такі твердження теж не приймаються судом до уваги.

Суд враховує, що жінка та чоловік мають рівні права та обов"язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім"ї (ч.6 ст.7 СК України).

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з врахуванням поданих сторонами доказів, стягненню з відповідача підлягають аліменти в сумі по 600 грн. щомісяця на утримання дружини.

Крім того, керуючись ч.3 ст.88 ЦПК України, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі - 480 грн. 00 коп., що становить 75 % від розміру первинно заявлених вимог (пропорційно до суми задоволених вимог).

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ст.ст.75, 85 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати щомісяця аліменти на утримання дружини в сумі 600 грн. (шістсот грн. 00 коп) з всіх видів доходу з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, на користь ОСОБА_1 починаючи з 11.08.2017 року і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 27.12.2018 року.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави - 480 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення, однак якщо учасники процесу не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 18.09.2017 р.

Суддя: