Справа № 128/1723/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на будівельні матеріали, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на самочинно збудовану прибудову, посилаючись на те, що відповідно до рішення 5 сесії 4 скликання ОСОБА_2 сільської ради. від 18.04.2003 року позивачка є власником земельної ділянки площею 0,2201 га, що розташована по вул. Центральна (Леніна), 17 в селі Медвідка, Вінницького району та області. 27 червня 2003 року виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку за № 192761, серія ВН відповідно до якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2201 га по вулиці Центральна (Леніна), 17 в селі Медвідка, Вінницького району та області. Відповідно до свідоцтва про право власності від 25.10.1995 року позивачка є власником 2/5 частини жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, а саме: жилі кімнати 2-1, 2-2, жилою площею 23,4 кв.м, кухні - III, віранди «а1», хлів «Б»-30,4 кв.м, хлів «В»-6.9 кв.м., 1/2 вбиральні «Г». На зазначеній земельній ділянці в 1981 році позивачкою та її бувшим чоловіком було побудовано житловий будинок, загальною площею 78,6 кв.м. Після того як вони розлучились та розділили даний будинок в натурі, позивачкою в 2010 року було самочинно збудовано: прибудову (веранду) літ. «аЗ» площею 8,0 кв.м., літню кухню літ. «Д» площею 19,7 кв.м. рік забудови 2010р., бані літ «Е» площею 9,5 кв.м. рік побудови 2006рік, сарай літ. «Л» площею 4,1 кв.м. рік забудови 2000 рік. Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, санітарні та екологічні норми, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. 29.11.2016 року Комунальним підприємством «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий

будинок по вул. Центральна (Леніна), 17-а в селі Медвідка, Вінницького району та області (реєстровий №162, інвентаризаційна справа 105). Відповідно до висновку про технічний стан будинку по вул. Центральна (Леніна), 17а в селі Медвідка Вінницького району та області встановлено те, що за результатами проведеного технічного обстеження об'єкта прибудови літ.«аЗ», літ. «а2», літня кухня «Д», баня «Е», сарай «Л» є самочинними. Самочинно збудовані приміщеннями такі як літ. «а2», перебувають в користуванні сусіда позивачки. ОСОБА_1 прибудували тільки веранду під ліг. «аЗ», літня кухня «Д», баня «Е», сарай «Л» . 20.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Вінницькій області з заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Центральна (Леніна), 17а в селі Медвідка, Вінницького району та області, що побудований без відповідного дозволу на виконання будівельних робіт. Однак, в Департаменті повідомили, що на даний час відсутні правові підстави для опрацювання питання введення в експлуатація самочинно збудованого будинку та запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання.

В звязку із виниклими обставинами позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, якою просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги змінила та просить визнати право власності на будівельні матеріали з яких споруджено самовільно збудовану спору. Просила вимоги позову задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не зявився. Сільською радою було подано суду заяву, згідно якої відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглядати справу у відсутність представника ОСОБА_2 сільської ради.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо закінчити без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 192761 від 27.06.2003 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,2201 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться за адресою: с. Медвідка, вул. Леніна,17, Вінницького району Вінницької області (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про право власності від 25.10.1995 року ОСОБА_1 є власником 2/5 частини жилого будинку з відповідною часткою господарських будівель, а саме: жилі кімнати 2-1, 2-2, жилою площею 23,4 кв.м, кухні - III, віранди «а1», хлів «Б»-30,4 кв.м, хлів «В»-6.9 кв.м., 1/2 вбиральні «Г» (а.с.8).

Як вбачається з довідки № 45 від 26.06.2017 року орієнтовна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Медвідка, вул. Леніна,17, Вінницького району Вінницької області складає 90 000 грн (а.с.10).

20.06.2017року ОСОБА_1 звернулась до Департаменту Державної архітектурно- будівельної інспекції у Вінницькій області з заявою про прийняття в експлуатацію житлового будинку по вул. Центральна (Леніна), 17а в селі Медвідка.

В Департаменті позивача повідомили, що на даний час відсутні правові підстави для опрацювання питання введення в експлуатація самочинно збудованого будинку та запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджується копією даного листа № 03-К-174-4 від 20.06.2017 року. За листом Департамента ОСОБА_1 була поінформована, що з 26.05.2015 року до 31.12.2015 року діяв Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.04.2015 № 79.

Відповідно до вказаного порядку здійснювалось прийняття в експлуатацію збудованих у період до 12 березня 2011 року без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження громадських будинків І і II категорій складності. Враховуючи вимоги пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на сьогоднішній день Департамент не приймає до експлуатації зазначені вище об'єкти. Разом з тим пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованого об'єкту у випадку визнання права власності на нього за рішенням суду. З метою прийняття в експлуатацію самовільно збудованих будівель або споруд, рекомендовано звернутися із позовною заявою про визнання права власності до суду з подальшим прийняттям у експлуатацію об'єкта відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (а.с.11).

Зі змісту довідки № 635 від 22.06.2017 року виданої ОСОБА_2 сільською радою вбачається, що до складу сімї ОСОБА_1 входить лише її дочка - ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно листа Відділу містобудування та архітектури Вінницької РДА від 19.07.2017 року за вих. № 01-04-106, вбачається, що на звернення ОСОБА_1 про надання інформації щодо відповідності місця розташування самочинно збудованих будівель: прибудови літ. «а2», веранди літ. «аЗ», літньої кухні літ. «Д», бані літ. «Е», сараю літ. «Л», на земельній ділянці по вул. Центральній (Леніна), 17а в с. Медвідка, відділ містобудування та архітектури районної державної адміністрації повідомляє, що розташування даної забудови відповідає вимогам державних будівельних норм.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 11 цього ж кодексу передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 57-59 доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить з того, що відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що самовільнозбудовані споруди та будівлі: прибудови літ. «а2», веранди літ. «аЗ», літньої кухні літ. «Д», бані літ. «Е», сараю літ. «Л», на земельній ділянці по вул. Центральній (Леніна), 17а в с. Медвідка є розташованими на земельній ділянці позивача, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, споруд та будівель, тобто з відповідним використанню цільовим призначенням та з будівельних матеріалів, які є власністю позивачки.

Згідно п. 2.2 інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» одноквартирний (садибний) житловий будинок складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень. Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів було визначено у порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461(у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750).

Пунктами 3, 4, 9 цього порядку встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об»єктів з незначними наслідками (СС1), та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації (далі - декларація). Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять обєкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Вказаний акт приймається на підставі доведеності особою факту здійснення нею забудови на земельній ділянці з відповідним цільовим призначенням.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що право позивача мають бути захищені шляхом прийняття відповідного судового рішення щодо задоволення позовних вимог з урахуванням змін. За судовим рішення слід визнати за позивачкою право власності на будівельні матеріали використані при будівництві: прибудови (веранди) літ. «а2», веранди літ. «аЗ», літньої кухні літ. «Д», бані літ. «Е», сараю літ. «Л», на земельній ділянці по вул. Центральній (Леніна), 17а в с. Медвідка, Вінницького району та області.

Стягнення судових витрат позивач не потребує.

Керуючись ст.ст. 15,16, 321,331,375,376 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 16, 60, 158, 174, 197, 212 215, ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали які складаються з будівель та споруд: прибудови (веранди) літ. «а2», веранди літ. «аЗ», літньої кухні літ. «Д», бані літ. «Е», сараю літ. «Л», на земельній ділянці по вул. Центральній (Леніна), 17а в с. Медвідка, Вінницького району та області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна