УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 вересня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі : судді Скиба М.М., за участю секретаря Панаслюк Є.В., розглянув подання заступника начальника Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Заступник Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника ТДВ «ОП «Шахта імені ОСОБА_3 Московської» ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього зведеним виконавчим провадженням.

З подання вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходяться зведене виконавче провадження № 53234677, де боржником виступає юридична особа ТДВ «ОП «Шахта імені ОСОБА_3 Московської», до скалду якого входять виконавчі документи про стягнення грошових коштів на користь фізичних та юридичних осіб, а саме : стягнення заборгованості зі сплати заробітної плати 43 виконавчих проваджень на загальну суму 2903542 грн., заборгованість держави (УПФУ в м. Дзержинську, судовий збір) 19 виконавчих проваджень на загальну суму 22454326 грн., стягнення на користь фізичних осіб (моральна шкода) 4 виконавчих провадження на суму 145710 грн., стягнення заборгованості на користь юридичних осіб та СПД 2 виконавчих проваджень на суму 239821 грн., а також виконавче провадження № 53909588 з виконання виконавчого листа № 805/675/17-а, виданий 18.04.2017 року про стягнення боргу на користь УПФУ в м. Дзержинську в сумі 5739746,26 грн. Державний виконавець зазначає, що 11.05.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якию боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно, та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано. З метою виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем були вжиті наступні виконавчі дії : накладений арешт коштів ( постанови від 22.10.2014 року та 19.10.2015 року), 02.06.2016 року був здійснений вихід державного виконавця за місцем здійснення підприємницької діяльності боржника, але державного виконавця не впустили на територію підприємства, 02.06.2016 року державний виконавець звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника юридичної особи боржника виїзду за кордон, в якому було відмовлено, 02.06.2017 року державним виконавцем було направлено подання про притягнення керівника юридичної особи боржника до кримінальної відповідальності, 17.06.2016 року відповіддю Торецького ВП було повідомлено, що складу кримінального правопорушення в діях керівника встановлено не було, 17.08.2016 року державним виконавцем був проведений опис та арешт майна боржника, вказані дії державного виконавця оскаржують ся в суді.

Державний виконавець просить тимчасово обмежити керівника юридичної особи боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього зведеним виконавчим провадженням, без вилучення паспорта громадянина України.

В судовому засіданні заступник Торецького міського відділу ДВС ОСОБА_2 підтримала подання, зазначила, що керівник підприємства боржника знає про наявну заборгованість, однак ухиляється він її погашення. ОСОБА_4 став керівником ТДП «ОП «Шахта імені ОСОБА_3 Московської» з 27.02.2017 року. ОСОБА_4 неодноразово викликався для дачі пояснень в ДВС. Після 27.02.2017 року вихід державним виконавцем не здійснювався, повторно здійснити опис майна представник ДВС не має змоги.

Суд, вислухавши пояснення представника ДВС, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянином від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до положень частини 2 статті 10 ЦПК України, наявність умислу боржника на невиконання рішення суду та обставини, на які посилається суб'єкт подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Тобто, задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом встановлено, що керівник юридичної особи боржника ОСОБА_4 став керівником підприємства 27.02.2017 року. Заходи, що здійснювалися державним виконавцем, на які посилається в поданні державний виконавець, були проведені до того, як ОСОБА_4 став керівником підприємства.

Крім того, державним виконавцем в суді не доведено, що саме ОСОБА_4 були направлені вимоги щодо виконання зобовязань за виконавчими документами, та те, що ОСОБА_4 як керівник підприємства-боржника отримав їх та свідомо ухилився від їх виконання.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 377-1 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :