РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
ун. № 759/9597/16-ц

пр. № 2/759/659/17

08 червня 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарях Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права спадкування, третя особа - Дванадцята київська державна нотаріальна контора,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в липні 2016 року заявив позов про усунення ОСОБА_2 від права спадкування після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підстав ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані.

ОСОБА_1 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.

ОСОБА_2 в суд не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим місцем проживання.

Завідувач Дванадцятої київської державної нотаріальної контори надіслав заяву про розгляд справи без участі представника контори.

Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві у віці 69 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито спадкову справу №1469/14.

Зі спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся тільки племінник померлої ОСОБА_1 , до складу спадкового майна входить право власності на квартиру АДРЕСА_1 , заповіту спадкодавець не залишила.

Разом з тим, на час смерті ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , і за довідкою з місця проживання та складу сім`ї (ф.3) вони були зареєстровані і проживали в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 1268 ч. 3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи з того, що чоловік померлої є спадкоємцем першої черги, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину законом, про що 22.04.2015р. правомірно виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач в заяві зазначає, що ОСОБА_2 в 2011 році покинув дружину і виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію.

Ці доводи знаходять своє підтвердження доказами.

Так, за довідкою Святошинського районного у м. Києві військового комісаріату від 16.07.2013р. ОСОБА_2 з 14.08.2012р. знятий з військового обліку в зв`язку з переїздом на постійне місце проживання в Росію.

У зв`язку зі зняттям з військового обліку та зміною місця проживання, балансоутримувач будинку АДРЕСА_2 . з 14.08.2012р. перестав нараховувати ОСОБА_2 пільги «інвалід ВС -50%» на житлово-комунальні послуги (див. довідка від 02.08.2013р. №110, а.с. 34).

Крім того, ОСОБА_3 в 2012-2013 роках зверталась до органів реєстрації місця проживання із заявами про зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку, за якими також зазначала, що з 01.01.2013р. ОСОБА_2 знятий з пенсійного обліку (а.с. 31, 32).

Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач, щонайменше з серпня 2012 року постійно проживає в Російській Федерації.

Разом з тим, з огляду на надані медичні документи вбачається, що ОСОБА_3 страждала на тяжкі хронічні захворювання, а саме кардіосклероз аорти і коронарних судин, артеріальна гіпертензія, хронічний пієлонефрит, дифузний зоб щитовидної залози, гіпетиреоз, та інші, а також у листопаді 2013р. у неї було виявлено неоперабельне злоякісне новоутворення яєчника.

Саме останнє захворювання разом з гострою серцево-судинною недостатністю і стали причиною смерті ОСОБА_3 , про що лікарем зазначено у відповідній довідці. (а.с. 15).

Позивач в заяві вказує, що з кінця 2013 року стан здоров`я тітки різко погіршився, в наслідок чого вона була не в змозі себе обслуговувати, а тому потребувала сторонньої допомоги та догляду.

За роз`ясненнями головного експерта Київського міського центра МСЕК, що надані на запит адвоката позивача, ОСОБА_3 не зверталась до МСЕК, проте у разі такого звернення вона, з огляду на наявні захворювання, могла б бути визнана інвалідом однієї з тяжких груп інвалідності (ІІ групи або І групи) довічно, при визнанні інвалідом І групи їй необхідна була б постійна стороння допомога та догляд.

Статтею 75 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Позивач вказує, що саме стан здоров`я тітки в останні роки життя і спонукав відповідача змінити місце проживання, про що на його думку вказує те, що він взагалі припинив будь-які відносини з дружиною, і навіть не приїхав на її похорони.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Дане правило, як про це роз`яснив Пленум ВС України в п. 6 постанови від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

За таких фактів та відповідних їм правовідносинам, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі наведених в цьому рішенні норм закону.

Витрати понесені позивачем на розгляд справи, за вказаного рішення, мають бути компенсовані йому відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, третя особа: Дванадцята київська державна нотаріальна контора задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від права спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.