єдиний унікальний номер справи 531/2232/14-ц
номер провадження 6/531/19/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Петренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі подання Карлівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника РВ ДВС звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у ВДВС знаходиться провадження з виконання виконавчого листа №531/2232/14-ц, виданого 24.02.2015 Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.11.2014 року і до повноліття дитини.

Станом на 15.06.2017 заборгованість становить 24 929,81 грн.

Представник РВ ДВС просив розглянути подання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду подання по суті.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає його обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не встановлюються жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для забезпечення громадського порядку, запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі чи з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ст.6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, тобто, в тому числі, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як він пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

З подання державного виконавця та доданих матеріалів встановлено, що у провадженні РВ ДВС знаходиться зазначене виконавче провадження.

З довідки-розрахунку від 15.08.2017 вбачається, що боржник з березня по травень 2017 року сплачував аліменти, але не у повному обсязі, що свідчить про обізнаність боржника щодо виконавчого провадження та зобовязання за рішенням суду. Борг складає 24 929,81 грн. станом на 15.06.2017.

Отже, маючи невиконані зобовязання зі сплати аліментів на утримання дитини за рішенням суду, про що боржник був повідомлений належним чином та виконував зобовязання певний час, не сплачуючи щомісячні аліментні платежі, внаслідок чого заборгованість досягла 24 929,81 грн., боржник фактично ухиляється від виконання зобовязання та позбавляє доньку утримання.

За таких обставин суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

УХВАЛИВ:

Подання Карлівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити виїзд за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, який народився 01 лютого 1982 року у с.Білухівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання ним зобовязань за виконавчим листом №531/2232/14-ц, виданим 24.02.2015 Карлівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.11.2014 року і до повноліття дитини.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення через Карлівський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Лизенко