Справа № 158/1603/17
Провадження № 2/0158/566/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Сороки І.Є.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - Супоровського М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та виселення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та виселення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано 14.07.2003 року, у них є двоє спільних дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час відповідача повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема не займається вихованням дітей, не цікавить їх навчанням, життям, здоров'ям, не бере участі у їх матеріальному забезпеченні. ОСОБА_3 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім'ї, з ним систематично проводяться профілактичні бесіди про недопущення вчинення насильства у сім'ї. Сверджує, що на даний час поведінка відповідача погіршилася, він постійно приходить додому у стані алкогольного сп'яніння, ображає її та дітей, забирає в дітей гроші, псує майно, погрожує фізичною розправою.

Тому, просить суд позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі збільшеними позовними вимогами просить також виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1, оскільки позбавлення батьківських прав відповідача тягне за собою неможливість спільного з дітьми проживання.

Відповідачем ОСОБА_3 було подано заперечення на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, оскільки він не заперечує заборгованість по сплаті аліментів, однак вона виникла лише у зв'язку із утрудненим працевлаштуванням та його станом здоров'я, проте він протягом всього часу він платив аліменти позивачу не офіційно, в натуральній формі - продуктами харчування, діти харчувалися також із ним. По фактах звернення позивача з приводу його неправомірної поведінки, поліцією провадження закривались, вони самостійно знаходили взаєморозуміння. Крім того він є співвласником спірної квартири, бере участь в її утриманні, сплаті комунальних платежів тощо, тому не може бути виселеним із займаної житлової площі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили суд позовні вимоги задоволити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували з підстав, наведених у запереченні на позовну заяву.

Представник позивача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації Супоровський М.О в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей.

Заслухавши учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 від 17.06.2004 року (а.с. 15), свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_2 від 11.09.2008 року (а.с. 16), їхнім батьком є ОСОБА_3, відповідач по справі.

Відповідно до висновку Ківерцівської районної державної адміністрації № 2/02-18 від 14.02.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 (а.с. 51) - позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним та відповідає інтересам дітей.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

З показів свідка ОСОБА_7, а також актів обстеження умов проживання, наявних в матеріалах справи (а.с. 93-94, 120) вбачається, що батько вихованням дітей не займається, зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, має заборгованість по сплаті аліментів. При цьому жодним чином його ставлення до виконання батьківських обов'язків з моменту подання позовної заяви про позбавлення його батьківських прав жодним чином не змінилось, позитивні зміни відсутні. Відповідач неодноразово допускав вчинення насильства у сім'ї (а.с. 32-49).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 від 17.06.2004 року (а.с. 15), свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: вчиняє насильство у сім'ї, усунувся від виховання та утримання неповнолітніх дітей, що свідчить про його неналежне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків та ухилення від їх виконання.

Судом також встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 відповідно до рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.08.2017 року, тому позовна вимога про виселення відповідача до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то судові витрати, слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст.ст. 10, 60 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог відмовити

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич