Справа № 344/8052/17
Провадження № 22-ц/779/1401/2017
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Мелінишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Василишин Л.В., Томин О.О.

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ПП «Комфорт-Сервіс», ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» - ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову у справі за її позовом до ПП «Комфорт-Сервіс», ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на адміністративно-виробничі приміщення по вул. Крайківського, 1Б в м. Івано-Франківську, належні ПП «Комфорт-Сервіс», до вступу в законну силу рішення Івано-Франківського міського суду в даній справі.

На вказану ухвалу представник ТОВ «Франк Девелопмент» подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процесуального права. Зазначає, що товариство є правонаступником прав та обовязків ПАТ «Універсал Банк» за кредитними та іпотечними договорами. Оскільки на предмет іпотеки накладено арешт без їх відома та згоди, це позбавляє останнього реалізувати свої права по стягненню заборгованості з ПП «Комфорт-Сервіс» за рахунок предмета іпотеки. Таким чином ухвалою прямо порушено права іпотекодержателя.

Також вказує, що судом першої інстанції у незаконний спосіб здійснено втручання у реалізацію права власності.

Крім того, ухвала постановлена всупереч вимог ст. 153 ЦПК України, оскільки питання забезпечення позову вирішувалося не тим судом, в провадженні якого перебуває справа.

З цих підстав просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_1 та представник ПП «Комфорт-Сервіс» доводів скарги не визнали посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник ПАТ «Універсал Банк» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися будучи належним чином повідомленими, що не перешкоджає розглядові справи у їх відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ПП «Комфорт-Сервіс», ПАТ «Універсал Банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки.

В даній справі (справа №344/12136/16-ц) 26 вересня 2016 року відкрито провадження та призначено її до розгляду (а.с.29,38).

Як видно зі змісту копії позовної заяви (яка міститься у виділених матеріалах справи №344/8052/17) позивач просить визнати недійсними договори іпотеки, укладені між ПАТ «Банк Універсальний», ПП «Комфорт-Сервіс» 17 жовтня 2007 року та між ПАТ «Універсал Банк», ПП «Комфорт-Сервіс» 4 травня 2011 року, нерухомого майна: адміністративно-виробничих приміщень по вул. Крайківського, 1Б у м. Івано-Франківську. Хоча згідно свідоцтва про право власності вказане майно є приватною власністю ПП «Комфорт-Сервіс», вважала, що частка адміністративно-виробничих приміщень, статутний капітал та майно приватного підприємства є спільною сумісною власністю подружжя - її та чоловіка (а.с.5-8).

Встановлено, що 26 червня 2017 року позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову. Заявник обґрунтовувала її вимоги тим, що ТОВ «Франк Девелопмент» набуло прав іпотекодержателя та має намір в порядку ст.ст. 33, 37 ЗУ «Про іпотеку» звернути стягнення на адміністративно-виробничі приміщення шляхом набуття їх у власність в порядку застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в оскаржуваних договорах іпотеки, укладених між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Комфорт Сервіс».

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання ухваленого в справі рішення. Однак, при цьому не навів жодних мотивів прийнятого рішення, не вказав обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення.

Пунктом 7 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року судам розяснено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст.210 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Однак, всупереч цих норм права в оскаржуваній ухвалі не міститься жодних мотивів, з яких суд прийшов до вказаного висновку, що унеможливлює перевірку його правильності.

Крім того, з долучених в засіданні апеляційного суду документів вбачається, що у справі №344/8052/17 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову містяться документи на 21 аркушах (а.с.157-184). В яких відсутній оскаржувані договори іпотеки, відомості про те, що ОСОБА_2 є учасником ПП «Косфорт-Сервіс» та інші документи, додані до позовної заяви тощо.

В той же час на розгляд апеляційного суду надіслано виділені матеріали вказаної справи на 47 аркушах, в яких ці документи вказані (а.с.1-48).

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про її скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта про те, що заява про забезпечення позову постановлена всупереч вимог ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається із виділених матеріалів у звязку із закінченням пятирічного строку призначення судді Мелещенко Л.В. вперше та відповідно до розпорядження керівника апарату Івано-Франківського міського суду №57 від 4 травня 2017 року проведено повторний автоматичний розподіл цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ПП «Комфорт-Сервіс», ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання недійсним договору іпотеки (справа №344/12136/16-ц). Системою автоматизованого розподілу вказану справу розподілено судді Антоняку Т.М. Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду від 25 травня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 11 липня 2017 року (а.с.38).

Згідно п. 2.14. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується АСДС автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях.

Разом з тим, заяви про забезпечення позову реєструються та обліковуються за індексом "2-з" (п.2.15.) і як передбачено п. 2.3.44. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року N 30, передаються також раніше визначеному в судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу).

Відповідно до п. 2.3.47. цього Положення у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача) у випадках, передбачених підпунктами 2.3.44 - 2.3.46 пункту 2.3 цього Положення, такі судові справи та матеріали підлягають автоматизованому розподілу за правилами, визначеними Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Встановлено, що заяву про забезпечення позову в цивільній справі №344/12136/16-ц ОСОБА_1 подала до суду 26 червня 2017 року, яка тоді ж зареєстрована та їй присвоєно новий номер - справа №344/8052/17.

Із витребуваної з Івано-Франківського міського суду згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 серпня 2017 року інформації зясовано, що головуючий суддя Антоняк Т.М., в провадженні якого знаходиться справа №344/12136/16-ц за позовом ОСОБА_1, 26 червня 2017 року перебував у відпустці.

Як передбачено п. 2.3.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли у період відпустки судді.

Відтак, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову призначено для розгляду судді Островському Л.Є.

З огляду на вищенаведені обставини апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: Л.В. Василишин

ОСОБА_4