Справа №345/2926/17
Провадження № 2/345/1438/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2017 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд

встановив:

що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно мотивуючи тим, що 05.10.2016 померла його тітка ОСОБА_3. На все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось померла на позивачку склала заповіт від 13.12.2014, який ніким не відмінявся та не змінювався. На день відкриття спадщини, його тітці належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому по вул. Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області. Звернувшись до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, однак 29.05.2017 нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на спадкове нерухоме майно. Згідно довідки від 26.07.2017 № 284 спадкодавиця проживала одна і за нею значився будинок по вул. Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області. Згідно довідки від 26.07.2017 № 1098 згідно даних по господарського обліку за 1991-1995 у даному будинковолодінні були зареєстровані ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4, який помер 07.01.1997. Оскільки, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і вправі оформити право власності на спадкове майно, а відповідачка претензій немає, тому ОСОБА_1 з метою реалізації свого права на спадщину звернувся із позовом до суду про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою по вул. Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подала заяву про те, що позов підтримує повністю, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 42).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання, також не зявилася, однак від неї надійшла до суду заява про те, що позов визнає, а справу просить розглянути у його відсутності (а.с. 41).

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 померла 05.10.2016 (а.с. 9) Згідно копії заповіту від 13.11.2014, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с. 10).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Із даних у довідках № 1098 та № 284 від 26.07.2017 вбачається, що спадкодавиця проживала одна і за нею значився будинок по вул. Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області, який знаходиться на неприватизованій земельній ділянці і згідно даних по господарського обліку за 1991-1995 у даному будинковолодінні були зареєстровані ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4, який помер 07.01.1997 (а.с. 7, 8).

Нотаріальна контора відмовила ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом у звязку із тим, що відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на спадкове нерухоме майно і спадкове будинковолодіння зареєстроване за членами колгоспного двору головою якого є ОСОБА_3 (а.с. 4).

Як вбачається із Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 10.12.1987 житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований по Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області належить колгоспному двору, головою, якого є ОСОБА_3, і дане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради народних депутатів № 163 від 14.10.1987 (а.с. 6).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв спадщину і вчасно звернувся до нотаріальної контори про прийняття та оформлення спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом і інших спадкоємців які б претендували на спадкове майно та обовязкову частку в ньому немає. Відповідач, також претензій до спадкового майна немає.

З огляду на наведене, суд вважає, що спадкове будинковолодіння по вул. Шевченка, 20 в с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області, одноосібно належало на праві приватної власності спадкодавиці ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_1 належно та вчасно прийняв спадщину, тому за таких обставин суд вважає, що за ним слід визнати право власності на заявлене спадкове майно за заповітом.

На підставі ст. ст. 1217, 1268-1270 ЦК України та керуючись ст. ст. 213215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності за заповітом після смерті тітки ОСОБА_3, яка померла 05.10.2017р. на спадкове майно, а саме: житловий будинок під літерою «А», площею 52,4 кв.м., сарай під літерою «Б» площею 26,5 кв.м., сарай під літерою «Б1», площею 19,6 кв.м., сарай під літерою «В», площею 12,7 кв.м., вбиральню під літерою «Г», погріб під літерою «Д», площею 8,8 кв.м., літню кухню під літерою «Е», площею 35,8 кв.м., колодязь під № 1, ворота під № 2, площею 6,2 кв.м., що знаходяться по вул. Шевченка, 20 у с. Пійло, Калуського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: