Справа № 464/5316/17
пр.№ 2-о/464/93/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Турківська державна нотаріальна контора-

в с т а н о в и в :

заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що заявниця ОСОБА_2 дійсно є рідною донькою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. В обгрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_3 була її матір'ю. Згідно свідоцтва про народження матір мала ім'я «ОСОБА_3», однак, в свідоцтві про її народження помилково зазначено ім'я матері «ОСОБА_3». Така розбіжність перешкоджає їй в оформленні права на спадщину, а тому просить встановити факт родинних відносин із матір'ю.

Заявник в судове засідання не з'явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, зазначивши, що заяву підтримує та просить її задоволити.

Представник заінтересованої особи Турківської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

За неявки сторін та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до положень ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується даними, зазначеними в свідоцтві про її народження серії НОМЕР_1, виданим 05.03.1970.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 919 від 12.06.2017, матір заявниці - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Львові.

З довідки виконавчого комітету Лімнянської сільської ради від 27.07.2017 вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - одна і та ж сама особа.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Так, згідно п.7 цієї ж постанови, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про паво на спадщину.

З метою реалізації своїх спадкових прав в порядку передбаченому ст.ст.1261, 1270 ЦК України, заявниця, будучи єдиною спадкоємицею померлої, звернулась до Турківської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину з мотивів розбіжності в імені спадкодавця, матері заявниці.

Аналізуючи всі докази в сукупності, копії правовстановлюючих документів, копію заповіту, суд вважає доведеним факт родинних відносин між заявницею та її матір'ю, а тому заяву слід задовольнити.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право оформити спадкові права.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, факт що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Суддя О.Ю.Горбань