Справа № 522/9901/17
Провадження №2/522/7646/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» серпня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що їй належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. В вищезазначеній квартирі також зареєстрований відповідач - ОСОБА_2, який в 2012 році виїхав на постійне місце проживання до Росії. В зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у квартирі, позивач змушена сплачувати за нього комунальні платежі та інші витрати, в зв'язку з чим остання звернулася до суду з зазначеним позовом та просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, оскільки відповідач у спірній квартирі не проживає більше року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з завою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити повністю.

ОСОБА_2 в судове не з'явився, надіслав до суду нотаріально посвідчену заяву, згідно якої вбачається, що про час та місце слухання справи сповіщений та проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Тертя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу від 09.04.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Ткаченко І.В. Згідно договору купівлі продажу, ОСОБА_4 продав, о ОСОБА_1 купила зазначену картиру. Таким чином, позивач на теперішній час є власником спірної квартири.

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 (син минулого власника) з 22.07.2009 року, що підтверджується довідкою про склад родини та прописку (а.с. 16).

В зв'язку з тим, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1, позивач сплачує за нього комунальні платежі та інші витрати.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач у квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2011 року по теперішній час, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_2 від 20.05.2017 року (а.с. 21).

Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Згідно положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки з 2011 року та по теперішній час ОСОБА_2, який є громадянином Російської Федереації, не проживає в квартирі АДРЕСА_1, тобто понад одного року, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право на користування вказаною житловою площею в спірній квартирі.

Керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Головного управління державної міграційної служби в Одеській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Після набрання законної сили цього рішення, судове рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М. Чернявська

31.08.2017