06 листопада 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Андрущенка О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 06.09.1997 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, відповідно до наданої на адресу суду заяви позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Проти винесення рішення не заперечувала.
Відповідач в судові засідання, призначені на 26.10.2017 року та на 06.11.2017 року не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заперечень проти позову не надав, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06 вересня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстровано Комсомольською міською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 06 вересня 1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 24 лютого 2017 року, актовий запис № 4.
Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.
Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.
Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Враховуючи відсутність клопотання про відновлення дошлюбного прізвище, суд вважає необхідним прізвище позивачці залишити теперішнє - «ОСОБА_1».
Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в зв'язку з відсутністю клопотання позивача щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується.
На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 06 вересня 1997 року Комсомольською міською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 75, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 прізвище залишити теперішнє - «ОСОБА_1».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя