Справа №4-с/331/20/2017 ЄУН 331/1263/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій та бездіяльності, зобов»ґзання вчинити певні дії, заінтересовані особи : начальник ВДВС Печерського РГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, державний виконавець ВДВС Печерського РГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3, публічне акціонерне товариство « Комерційний банк « Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» ОСОБА_4, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2017 р. ОСОБА_1, в порядку ст. 383 ЦПК України, із залученням до участі в справі в якості заінтересованих осіб : державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України ( далі Печерський ВДВС ГТУЮ у м. Києві) ОСОБА_3, начальника Печерського ВДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство « КБ « Фінансова ініціатива» ( далі ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива»), звернулася до суду зі скаргою, яку в подальшому неодноразово уточнювала ( а.с. 1-4, 35-38, 67, 101-109).

В остаточно викладеній редакції скарги від 14.07.2017 р. ОСОБА_1, із залученням до участі в справі в якості заінтересованих осіб : державного виконавця Печерського ВДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3, начальника Печерського ВДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» ОСОБА_4 ( замість раніше залученого ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива) , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, просить суд :

●визнати неправомірними дії державного виконавця Валевського О.О. та начальника виконавчої служби ОСОБА_2, які полягають у винесенні постанов від 30.12.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_1 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та скасування цих постанов ;

●визнати неправомірними дії ( бездіяльність) державного виконавця Валевського О.О. та начальника виконавчої служби ОСОБА_2 по невиконанню судових рішень по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та зобов»язати державних виконавців провести виконавчі дії з виконання судових рішень у зазначених виконавчих провадженнях ;

●визнати неправомірною бездіяльність начальника виконавчої служби ОСОБА_2 по невиконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 331/1263/15-ц ( провадження № 4-с/331/7/2016), яка набрала законної сили 8.11.2016 ;

●зобов»язати начальника виконавчої служби ОСОБА_2 повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду щодо розгляду її скарги від 14.02.2017 ( в останній редакції від 14.07.2017) не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду ( ст. 389 ЦПК України).

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2015 по справі № 2/331/633/15 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яке набрало законної сили 8.05.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на її користь суму депозиту в розмірі 16 000, 00 доларів США та витрати, пов»язані з юридичною допомогою у розмірі 750, 00 грн.

18.05.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя їй було видано два виконавчих листа зі строком їх пред»явлення до виконання до 8.05.2016.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901054 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 750, 00 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 23.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901314 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 16 000, 00 доларів США

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2015 по справі № 2/331/915/15 ( ЄУН 331/2618/15-ц), яке набрало законної сили 25.09.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 297082 у розмірі 8 264, 38 доларів США, з яких : сума вкладу 7 975, 61 доларів США, відсотки за користування вкладом за період з 31.03.2015 по 22.06.2015 у розмірі 233, 59 доларів США, три проценти від суми за прострочення виплат у розмірі 55, 18 доларів США

На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя їй було видано виконавчий лист зі строком його пред»явлення до виконання до 25.09.2016.

Постановою заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12.11.2015 відкрито виконавче провадження № 49305509 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 8 264, 38 доларів США.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв»язку в одному конверті отримала три постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ м. Києва від 30.12.2016 про повернення виконавчих проваджень № 47901054, № 47901314, №49305509.

Поштове відправлення № 838, згідно роздруківки з веб-сайту Укрпошти було відправлено 31.01.2017 та отримано заявницею 4.02.2017.

Підставою повернення виконавчих проваджень слугувало те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива». Як на правову підставу повернення виконавчих проваджень державний виконавець посилався на п.1 ч.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження».

Вважає, що постанови про повернення виконавчого провадження по ВП № 47901054 від 22.06.2015, ВП № 47901314 від 23.06.2015, ВП № 49305509 від12.11.2015, винесені 30.12.2016 державним виконавцем Валевським О.О. з супровідним листом, підписаним начальником цього відділу ОСОБА_2 є незаконними, оскільки порушують права заявника, як стягувача, та підлягають скасуванню з наступних підстав.

Заявник вважає, що при наявній ситуації, а саме здійсненні тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника у виконавчому провадженні, державний виконавець зобов»язаний був застосовувати положення п.9 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) ( далі Закон від 21.04.1999 № 606-ХІV), а ні положення п.11 ч.1 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 ( далі Закон від 02.06.2016 № 1404 VІІІ). А відтак, державний виконавець зобов»язаний був не повернути виконавчі провадження, а їх зупинити. В діях державного виконавця заявник вбачає порушення вимог ч.1 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження».

У липні 2015 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державних виконавців ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві у зв»язку з несвоєчасним відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих документів, виданих 8.05.2015 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми депозиту в розмірі 16 000 доларів США та 750,00 грн. судових витрат, з неправомірною бездіяльністю начальника щодо не розгляду скарг ОСОБА_1, від 25.06.2015 р.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 4-с/331/7/2016 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яка набрала законної сили 8.11.2016, визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_5 щодо не розгляду скарг ОСОБА_1 від 25.06.2015 та зобов»язано начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 розглянути скарги ОСОБА_1 від 25.06.2015 відповідно до вимог ч.8 ст. 82 Закону України « Про виконавче провадження», повідомивши суд та заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Всупереч цьому на момент подачі цієї скарги в порушення всіх строків, її скарга, яка була направлена по пошті до ВДВС Печерського РУЮ м.Києва 25.06.2015 на ім.»я начальника відділу не була розглянута, відповіді або постанови про її розгляд вона не отримувала. З вищевикладеного також вбачається, що начальник ВДВС ОСОБА_6 проігнорував і виконання судового рішення від 12.09.2016. Таким чином, начальник ВДВС Печерського РГТУЮ у м. Києві ОСОБА_6 всупереч чинному законодавству не виконує свої обов»язки, покладені на нього ч.1 ст.6, ст.ст.11, 82 Закону України « Про виконавче провадження».

Невиконання рішень судів та повернення виконавчих документів в порушення положень Конституції України та Європейської конвенції призвели до порушення ч.1 ст. 6, ч.1 ст. 11, ч.2 ст. 30 Закону України « Про виконавче провадження».

В суді заявниця вимоги , викладені в скарзі в редакції від 17.07.2017, підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересовані особи по справі в судове засідання не з»явилися, хоча всі про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися судом належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило. Не надходило від заінтересованих осіб письмових пояснень або заперечень проти вимог, викладених в скарзі.

Суд, ознайомившись з доводами заявника, викладеними в скарзі, перевіривши їх матеріалами справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2015 по справі № 2/331/633/15 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яке набрало законної сили 8.05.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суму депозиту в розмірі 16 000, 00 доларів США та витрати, пов»язані з юридичною допомогою у розмірі 750, 00 грн.

18.05.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_1 було видано два виконавчих листа зі строком їх пред»явлення до виконання до 8.05.2016 ( а.с.5,6).

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 22.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901054 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 750, 00 грн. ( а.с. 7)

Постановою державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 23.06.2015 відкрито виконавче провадження № 47901314 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 16 000, 00 доларів США ( а.с.8).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2015 по справі № 2/331/915/15 ( ЄУН 331/2618/15-ц), яке набрало законної сили 25.09.2015, стягнуто з ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 297082 у розмірі 8 264, 38 доларів США, з яких : сума вкладу 7 975, 61 доларів США, відсотки за користування вкладом за період з 31.03.2015 по 22.06.2015 у розмірі 233, 59 доларів США, три проценти від суми за прострочення виплат у розмірі 55, 18 доларів США

На виконання вказаного рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_1 було видано виконавчий лист зі строком його пред»явлення до виконання до 25.09.2016.( а.с.9)

Постановою заступника начальника ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12.11.2015 відкрито виконавче провадження № 49305509 про стягнення з ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 8 264, 38 доларів США ( а.с.10).

У лютому 2017 року ОСОБА_1 засобами поштового зв»язку в одному конверті отримала три постанови державного виконавця ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_3 від 30.12.2016 про повернення виконавчих проваджень № 47901054, № 47901314, №49305509.

Поштове відправлення № 838, згідно роздруківки з веб-сайту Укрпошти було відправлено 31.01.2017 та отримано заявницею 4.02.2017 ( а.с.17).

Підставою повернення виконавчих проваджень слугувало те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.06.2015 прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива».

Як на правову підставу повернення виконавчих проваджень державний виконавець посилався на положення ч.1 п.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

Згідно ч.1 п.11 ст. 37 Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо запроваджено тимчасову адміністрацію банку боржника, крім рішень немайнового характеру.

Матеріалами справи встановлено, що виконавчі провадження : № 47901054 відкрито 22.06.2015 , № 47901314 відкрито 23.06.2015, № 49305509 відкрито 12.11.2015, тобто до набрання чинності Законом України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ.

А отже, всі виконавчі дії по вказаним виконавчим провадженням державний виконавець повинен здійснювати за правилами Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) № 606-XIV.

Так, згідно ч.7 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З постанов про відкриття виконавчих проваджень вбачається, що державним виконавцем боржнику за виконавчими листами ПАТ « КБ « Фінансова ініціатива» був наданий семиденний строк для самостійного виконання рішень суду з моменту отримання постанов.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що банківська установа боржник у передбачений законом строк рішення суду в добровільному порядку не виконала, у зв»язку з чим державний виконавець зобов»язаний був проводити виконавчі дії у відповідності до вимог ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) № 606-XIV.

Із змісту постанов державного виконавця Валевського О.О. про повернення виконавчих проваджень від 30.12.2016 вбачається, що підставою їх повернення слугувало те, що виконавчою дирекцією вкладів фізичних осіб 23.06.2015 було прийнято рішення № 121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ « КБ «Фінансові ініціативи» на підставі постанови Правління НБУ від 23.06.2015 № 408 « Про віднесення ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних».

Отже, винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень №№ 47901054, 47901314 та запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива» відбулися фактично одночасно.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 49305509 була винесена фактично через 5 місяців після запровадження тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку боржника ПАТ « КБ «Фінансова ініціатива».

Державні виконавці, в провадженні яких перебували вищевказані виконавчі провадження, здійснюючи свої функціональні обов»язки з чітким дотриманням вимог ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» від 21.04.1999 ( зі змінами) № 606-XIV, до набрання чинності Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у строк до 2.06.2017, зобов»язані були зупинити виконавчі провадження.

Отже, на підставі викладеного та вищеперелічених норм Закону, державний виконавець зобов»язаний був завершити виконавчі дії по вищевказаним виконавчим провадженням, які він розпочав до набрання чинності Законом України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Виходячи з наведеного, суд визнає дії державного виконавця Печерського ВДВС ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 про винесенню постанов від 30.212.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_1 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509 неправомірними а постанови таким, що підлягають скасуванню.

Одночасно, з оскарженням таких неправомірних дій державного виконавця Валевського О.О. заявник оскаржує дії начальника відділу Печерського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, який підписав супровідні листи до оскаржуваних постанов ( а.с. 11, 13,15).

Оскільки супровідні листи були підписані посадовою особою органу державної виконавчої служби 30.12.2016 під час дії Закону України « Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ , то його дії слід аналізувати за правилами цього Закону.

Із змісту ст. 74 цього Закону вбачається, що начальник відділу , якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ ( або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов»язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В даному конкретному випадку дії начальника відділу ОСОБА_2 при підписанні супровідних листів до оскаржуваних постанов та не прийняття відповідного рішення щодо їх скасувань свідчать про нездійснення останнім контролю за рішеннями, діями державного виконавця Валевського О.О., який йому підпорядкований.

Отже в діях начальника відділу ОСОБА_2 вбачаються порушення положень ст. 74 Закону України « Про виконавче провадження.

Вимоги заявника в частині визнання таких дій начальника відділу ОСОБА_2 неправомірними підлягають задоволенню.

Надалі, з матеріалів справи вбачається, що ВП № 47901054, ВП №47901314 перебували в провадженні державних виконавців понад 1 рік 6 місяців, ВП № 49305509 понад один рік. За вказані періоди часу рішення судів, на підставі яких були видані виконавчі документи, не були виконані державним виконавцем як в частині, так і в цілому, що свідчить про неправомірну бездіяльність державного виконавця Валевського О.О. та начальника відділу ОСОБА_2, по виконанню судових рішень.

А отже, скарга в цій частині також підлягає задоволенню із зобов»язанням державних виконавців вищевказаного органу державної виконавчої служби провести дії з виконання судових рішень у ВП № 47901054, ВП №47901314, ВП № 49305509 у відповідність з вимогами чинного законодавства.

Надалі, згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 4-с/331/7/2016 ( ЄУН 331/1263/15-ц), яка набрала законної сили 8.11.2016, визнано неправомірною бездіяльність начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_5 щодо не розгляду скарг ОСОБА_1 від 25.06.2015 та зобов»язано начальника ВДВС Печерського РУЮ м. Києва ОСОБА_2 розглянути скаргу ОСОБА_1 від 25.06.2015 відповідно до вимог ч.8 ст. 82 Закону України « Про виконавче провадження», повідомивши суд та заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали ( а.с.21-27).

Проте, станом на день розгляду цієї скарги а ні заявниця ОСОБА_1, а ні суд не повідомлені начальником відділу ОСОБА_2 про результати розгляду заяв заявниці від 25.06.205 та про виконання рішення суду від 12.09.2016, що свідчить про грубі порушення посадовою особою державної виконавчої служби , покладених на нього обов»язків, передбачених спеціальним Законом України « Про виконавче провадження» та статтею 389 ЦПК України.

Отже, скарга в цій частині також підлягає задоволенню.

Виходячи із змісту п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7.02.2014 № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах , у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема глави 4 розділу ІІІ ЦПК про судовий розгляд.

В даному конкретному випадку доцільним є звернути увагу на положення статей 177, 179, 185 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Під час розгляду цієї справи особи, дії та бездіяльність яких оскаржувалась, в судове засідання не з»явилися, причини своєї неявки суду не повідомили ; письмових пояснень, або заперечень суду не надали, як і не надали належних та допустимих доказів своїх позицій, дослідження яких можливо призвело до інших висновків суду.

На підставі викладеного, вимоги заявника в цілому є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 386, 387, 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 та начальника цього відділу ОСОБА_2 під час виконання судових рішень по винесенню постанов від 30.12.2016 про повернення виконавчих документів ОСОБА_1 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та скасувати ці постанови.

Визнати неправомірними дії ( бездіяльність) державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 та начальника цього відділу ОСОБА_2 по невиконанню судових рішень на користь ОСОБА_1 по ВП № 47901054, ВП № 47901314, ВП № 49305509, та зобов»язати державних виконавців провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України « Про виконавче провадження».

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по невиконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2016 по справі № 331/1263/15-ц ( провадження № 4-с/331/7/2016), яка набрала законної сили 8.11.2016, та зобов»язати її виконати.

Зобов»язати начальника Печерського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 повідомити суд та заявника про виконання ухвали суду щодо розгляду її скарги від 14.02.2017 ( в останній редакції від 14.07.2017) не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду ( ст. 389 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в п»ятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

14.08.2017