Провадження № 2/537/824/2017
Справа № 537/2520/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.08.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Дядечко І.І., за участю секретаря Пшенишної В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених сум державної допомоги на дітей одиноким матерям, -
Позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого, просить суд стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, надміру виплачені їй за рахунок державного бюджету кошти допомоги на дітей одиноким матерям в розмірі 385,80 грн. та судові витрати покласти на відповідача.
На обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні праці, соціального захисту населення Крюківської районної ради (на даний час управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області), як одержувач державних допомог згідно Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» на дочку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та п.п. 33-38 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, ОСОБА_1 за її заявою від 20.02.2013 року була призначена допомога на дітей одиноким матерям в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років. 07.04.2014 року відповідачка у своїй заяві повідомила позивача про факт проживання та ведення спільного господарства з березня 2014 року та реєстрацію шлюбу з ОСОБА_3, а також про той факт, що діти є їх спільними, тому позбулася права на отримання допомоги одиноким матерям. Згідно розпорядження позивача від 08.04.2014 року виплата відповідачці допомоги на дітей одиноким матерям була припинена з 01.04.2014 року. Розмір переплати за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року становить 385,80 грн. ОСОБА_1 було направлено листи стосовно погашення переплати державної допомоги в добровільному порядку, але відповідачка кошти не сплатила, в зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому направив заяву згідно якої просить справу розглядати без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти задоволення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялася про час і місце розгляду справи, однак судові повістки від відповідачки повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачкою не подано заяви про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема в позовній заяві), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача згідно з нормами ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача згідно поданої заяви, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно та всебічно проаналізувавши представлені докази, дослідивши наявні матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.
Відповідно до ч. 1 ст. 18-1 Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що одинокою матір'ю є жінка, яка не перебуває в шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдова; інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама.
Умови призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, передбаченої Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751, (далі - Порядок).
Пунктом 36 Порядку визначено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 була призначена державна допомога на дітей одиноким матерям на утримання дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг від 20.02.2013 року.
З заяви ОСОБА_1 від 07.04.2014 року вбачається, що остання просить припинити їй виплату допомоги одиноким матерям, оскільки з березня 2014 року вона проживає з своїм чоловіком ОСОБА_3 та веде з ним спільне господарство, також повідомляє, що діти є їх спільними.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 31.05.2013 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб за актовим записом № 180 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
Пунктом 46 Порядку визначено, що особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу, з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини.
Статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» передбачено, що одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.
З матеріалів справи вбачається, що з 01.04.2014 року ОСОБА_1 було припинено державну допомогу на дітей одиноким матерям.
Сума надміру виплачених державних коштів відповідачці, що підлягають поверненню, за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 рік становить 385,80 грн., що підтверджується довідкою та розпорядженням від 08.04.2014 року.
Суду не надано доказів того, що відповідачка добровільно повернула позивачу надміру виплачену допомогу на дітей одиноким матерям.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, в тому числі про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Згідно ч. 1 ст. 10, ч 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених сум державної допомоги на дітей одиноким матерям підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно п. 19 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення.
Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню 640,00 грн. судового збору в прибуток держави.
Керуючись ст. 1212 ЦК України, Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ст. ст.10,11,58-60,88,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_1 про відшкодування надміру виплачених сум державної допомоги на дітей одиноким матерям - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 коп.) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.І.Дядечко