Справа 279/4413/15-ц
Номер провадження 2/279/25/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря Комарової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просила стягнути на її користь в солідарному порядку пять тисяч доларів США в межах вартості спадкового майна. Після неодноразового уточнення позовних вимог просила стягнути на її користь з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 5000 доларів США за курсом НБУ 139292,50 гривень суми боргу в межах вартості спадкового майна, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги, просять їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вимог викладених в заяві не визнали, просять відмовити в позові. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимог викладених в позовній заяві не визнає.

Третя особа ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, вважає, що спадкоємці повинні повернути ОСОБА_1 кошти, які були отримані внаслідок прийняття спадщини.

Суд відмовляє в задоволенні вимог позивачки, виходячи зі слідуючого.

Позивачка ОСОБА_1 в 2004 році за суму 5000 доларів США придбала житловий будинок №36-А по вулиці Селезньова в м. Коростень Житомирської області у ОСОБА_8. Фактично придбавши будинок за власні кошти, між сторонами було укладено договір дарування. Вказаний договір рішенням Коростенського міськрайонного суду було визнано недійсним.

Після укладення договору дарування в 2005 році між подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розпочався судовий спір з приводу розподілу майна придбаного в період шлюбу, предметом вказаного спору був і будинок №36-А по вулиці Селезньова в м. Коростень Житомирської області.

Дізнавшись про наявність спору за вказаний будинок, ОСОБА_1 звернулася ОСОБА_8 з проханням повернути кошти. Для підтвердження отримання від ОСОБА_1 коштів ОСОБА_8 надав їй розписку про те, що в 1990 році він позичив у неї гроші для будівництва спірного житлового будинку.

28 листопада 2009 року ОСОБА_8 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Спадкоємцями, які звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тобто є такими, що прийняли спадщину і мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину є ОСОБА_5 (має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заповідане на її імя майно житловий будинок з надвірними будівлями №267-а по вул. Грушевського в м. Коростень та трактор ЮМЗ-6);

ОСОБА_2 має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на все інше майно, яке не охоплене заповітом, і згідно рішення Коростенського міськрайсуду від 23.09.2014 року має право на обовязкову долю в спадщині 1/8 частину будинку №267-а по вул. Грушевського;

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на все інше майно, яке не охоплене заповітом.

На даний час свідоцтва про право на спадщину, не охоплену заповітом, отримали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на легковий автомобіль та зернозбиральний комбайн по ? частці кожна.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та правил відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно з ч.1ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора відповідно до ч.2ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, відповідачі, як спадкоємці померлого позичальника, прийнявши спадщину, у силу ст.ст.1281,1282 ЦК України зобовязані у межах прийнятої спадщини задовольнити вимоги кредитора.

Виходячи із суті спору, який полягає у необхідності погашення заборгованості померлого позичальника за договором позики за наявності осіб, які прийняли спадщину після його смерті, та принципу доведеності цих обставин, позивач мав надати докази на підтвердження обсягу успадкованого майна та його вартості.

Відповідно до ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази обсягу вартості спадкового майна або клопотання позивача про їх витребування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні даного позову через відсутність у позивача доказів вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_8, в межах вартості якого спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 213-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст. ст. 1281,1282 Цивільного кодексу України ,суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про стягнення незадоволених вимог кредитора спадкодавця відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коваленко В.П.