Категорія 27 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Берегового О.Ю., Панасюка О.С.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ОСОБА_6 Аваль» про визнання договору поруки припиненим за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду від 21 жовтня 2015 року,-

В с т а н о в и л а :

ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» звернулось до суду із позовом, мотивуючи його тим, що 08.05.2007 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», згідно з п. 1.3. Статуту в новій редакції, і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 010/03-11/326, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000 доларів США строком до 07.05.2017 року із сплатою 12 % річних. 04.08.2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №010/03-11/326/1, якою дату остаточного погашення кредиту встановлено 07.04.2018 року та змінено графік повернення кредиту та сплати відсотків. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено договором поруки №12/Р7-01-10/08-60 від 04.08.2014 року, укладеним між кредитором та ОСОБА_3 Однак зобовязання не виконуються, у звязку з чим станом на 27.05.2015 року виникла заборгованість в сумі 84 302,76 доларів США основний борг, 5 875,59 доларів США - відсотки, 1 643,81 доларів США пеня.

ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом, зазначаючи, що позивачем за первісним позовом порушено шестимісячний строк предявлення до поручителя вимоги, а відтак згідно зі ст. 559 ЦК України та наданих розяснень у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» укладений договір поруки №12/Р7-01-10/08-60 від 04.08.2014 року слід визнати таким, що припинив свою дію.

Рішенням Вінницького міського суду від 21.10.2015 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» задоволено повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» заборгованість за кредитним договором №010/03-11/326 від 08.05.2007 року: за основним боргом в сумі 84302,76 доларів США; по відсотках за користування кредитом в сумі 5875, 79 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом в сумі 1643,81 доларів США. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» про визнання договору поруки припиненим відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ОСОБА_5, та ОСОБА_3 просять зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення ,яким в задоволенні позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити. Зазначили, що суд безпідставно розглянув справу у їх відсутність, а в підтвердження своїх вимог позивачем не надано доказів. Зокрема, суд не звернув увагу на те, що доказів отримання відповідачем грошових коштів у розмірі 200 000 доларів США, матеріали справи не містять. Позивачем не було надано до суду належних первинних документів, що підтверджують наявність заборгованості відповідача на час розгляду справи, а також не повідомлено про підстави звільнення від доказування виникнення саме такого розміру заборгованості.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представник банку вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб ,що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин ,на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень ,підтверджених тими доказами ,які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначене рішення цим вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 08.05.2007 року між ВАТ «ОСОБА_6 Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції, правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ «ОСОБА_6 Аваль», згідно з п. 1.3. Статуту в новій редакції, і ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 010/03-11/326, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 200 000 доларів США строком до 07.05.2017 року із сплатою 12 % річних. 04.08.2014 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №010/03-11/326/1, якою дату остаточного погашення кредиту встановлено 07.04.2018 року та змінено графік повернення кредиту та сплати відсотків. Виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено договором поруки №12/Р7-01-10/08-60 від 04.08.2014 року, укладеним між кредитором та ОСОБА_3 Однак зобовязання не виконувались, у звязку з чим станом на 27.05.2015 року виникла заборгованість в сумі 84 302,76 доларів США основний борг, 5 875,59 доларів США - відсотки, 1 643,81 доларів США пеня.

Постановляючи рішення по справі про стягнення з відповідачів коштів, суд виходив з того ,що ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови договору, а тому повинен достроково повернути банку заборгованість у розмірі залишку суми кредиту, процентів і інших передбачених договором платежів і нести відповідальність перед позивачем солідарно зі своїм поручителем. При цьому в якості доказу невиконання умов договору послався лише на розрахунок позивача.

Разом з тим ,з таким висновком погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення всіх сум за договором позивач послався на те ,що строк повернення кредиту настав достроково .

Разом з тим, у чому полягало порушення відповідачем пунктів договору в позові не навів і в підтвердження своїх вимог в тому числі і щодо розміру заборгованості, належних, допустимих і достатніх доказів суду не надав.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог та заперечень ,крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ,що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення сторін, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб ,їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Зі змісту ч.2 ст.59 ЦПК обставини справи ,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування ,не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заперечуючи проти позову, ставлячи під сумнів розрахунки надані банком, замість надання власних розрахунків, заявив клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 02.03.2016 року по справі призначено судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Чи підтверджено документально здійснений ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №010/03-11/326 від 08.05.2007 року?

2.Який фактичний розмір заборгованості ОСОБА_4 станом на 27.05.2015 року, згідно умов кредитного договору №010/03-11/326 від 08.05.2007 року?

Згідно з висновком експерта Вінницького відділення КНДІСЕ ОСОБА_7 № 942/16-21 від 27.07.2017 (т. 2, а.с. 217-235) по першому питанню за результатами дослідження в наявних матеріалах справи та додатково наданих документах в т. ч. меморіальних ордерів та квитанцій, здійснений ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» розрахунок заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №010/03-11/326 від 08.05.2007 року документально не підтверджується. По другому питанню в звязку з відсутністю в матеріалах справи та додатково наданих документів, що підтверджують видачу кредиту за кредитним договором №010/03-11/326 від 08.05.2007 року визначити який фактичний розмір заборгованості ОСОБА_4 станом на 27.05.2015 року, згідно умов кредитного договору №010/03-11/326 від 08.05.2007 року за наданими документами експерту не видається за можливе.

В матеріалах справи відсутні і в судове засіданні не надані докази обставин, які мають значення для справи та свідчать про порушення відповідачем умов договору, його терміну ,а також , виникнення підстав для дострокового повернення коштів і існування заборгованості.

За таких обставин , сам по собі розрахунок розміру заборгованості не є достатнім доказом існування заборгованості та її розміру ,оскільки матеріали справи не містять документально підтверджених фактичних даних, що у ньому містяться.

Отже, позивач не довів і у матеріалах справи відсутні належні і допустимі і достатні докази порушення відповідачем своїх зобов'язань та їх строків, які дають підстави вважати строк користування кредитом таким ,що сплив та вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати процентів по них та неустойки .

За таких обставин судом першої інстанції був здійснений передчасний висновок про наявність підстав для дострокового повернення кредитних ресурсів в повному обсязі та про розмір заборгованості, тобто для задоволення позову банку.

Враховуючи, що представник позивача в суді апеляційної інстанції доказів вказаних обставин також не надав і клопотання про призначення повторної (додаткової) експертизи не заявляв, колегія суддів вважає, що висновки суду про задоволення банку не відповідають обставинам справи і вимогам закону, а тому доводи апеляційної скарги щодо цього заслуговують на увагу, рішення суду підлягає скасуванню в цій частині з ухваленням нового про відмову банку в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі порушується питання про скасування рішення та про задоволення зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про припинення зобов'язань за договором поруки. Разом з тим, зазначена вимога апеляційної скарги не мотивована, у ній не наведено, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення суду у цій частині.

Доводів, які б спростовували висновки суду про відмову у задоволенні зустрічного позову, не наведено, та не визначено межі перевірки законності та обґрунтованості рішення суду в цій частині.

Тому підстав для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення і неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» відмовити за недоведеністю вимог, їх необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені ОСОБА_4 й документально підтверджені судові витрати необхідно стягнути із ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» на його користь.

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_4 сплачено судовий збір у розмірі 2277,66 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.366171505.1 від 25.03.2015 року (т. 1 а.с. 202). Також ОСОБА_4 оплачено судово-економічну експертизу в сумі 11846 грн., що підтверджується квитанціями № ПН 608 від 17.05.2016 року на суму 7846 грн. та № 95 від 24.05.2016 року на суму 4000 грн.

Таким чином колегія приходить до висновку, що на користь ОСОБА_4 з ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» слід стягнути у відшкодування судових витрат 14123, 66 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 307,309,314,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_5 на рішення задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 21 жовтня 2015 року в частині задоволення позову публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати, та ухвалити нове.

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» на користь ОСОБА_4 у відшкодування судових витрат 14123, 66 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти з дня його проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: Копаничук С.Г.

Судді: Береговий О.Ю.

/підписи/

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом: