Справа № 442/4967/17
Провадження № 2/442/1906/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2017 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Крім того, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій остання просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В даному випадку, суд виходить з того, що вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову, не узгоджуються з вимогами ст.151 ЦПК України, щодо утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, оскільки позивачем до заяви не надано жодного документу на підтвердження ринкової вартості нерухомого майна для перевірки співмірності заявлених позовних вимог вимогам заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також правовстановлюючий документ, який вказує на належність майна відповідачу, що позбавляє суд можливості забезпечити позов в межах позовних вимог, тому, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.Б. Нагірна