Справа № 523/1590/17
Провадження №2/523/2214/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовомпублічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № 014/0075/82/71669 від 16.03.2007р. в розмірі 37 785,47доларів США, яка складається: з 17114,38доларів США, як заборгованість за кредитним договором, 20671,09 доларів США - сума боргу за відсотками за користування кредитом.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 належним чином не виконала прийняті на себе зобовязання по кредитному договору, надані за кредитом грошові кошти не повернула, проценти за користування кредитом в повному обсязі не сплатила, внаслідок чого у неї виникла перед ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість у розмірі зазначеному вище. ОСОБА_4, як поручитель у вказаних вище кредитних зобовязаннях не виконала прийняті на себе зобовязання, що на думку позивача є підставою для стягнення боргу з відповідачів в солідарному порядку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявилася надіславши до суду заяву в якій підтримав предявлені позовні вимоги просить розглянути справу за її відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, направив до суду заяву про невизнання позовних вимог та посилаючись на пропуску позивачем строку позовної давності просить застосувати наслідки, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявиласьбез поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вивчивши представлені з боку сторін письмові докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що16.03.2007р. між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», яке згодом змінило назву на ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір№014/0075/82/71669 за умовамиякого останняотрималакредитні грошові кошти у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 18360,00 дол. США , зі сплатою13,75% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор з власної ініціативи має право змінити умови договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, винагороди і процентів за його користування (п.6.5. договору).

З метою належного виконання прийнятих на себе кредитних зобовязань, які виникли у ОСОБА_6, між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» і ОСОБА_4 16.03.2007р. було укладено договір поруки за умовами якогоостанняприйняли на себе зобовязання відповідати, як поручитель,по кредитним зобовязанням прийнятих ОСОБА_3 Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.

Крім того, ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання кредитного договору №014/0075/82/71669, за договором іпотеки Іпотекодержателю ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» була передана квартира № 133, в будинку № 67 корпус 2, по вулиці Ак. Заболотного, в м. Одесі. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 16.03.2007р., реєстровий номер 514.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій ст. 509 ЦК України. Згідно цієї норми зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Як встановлено судом, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, комісією та процентами за користування ним (п.9.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 16.03.2017р. (п.п.1.2 договору), так і строки виконання зобовязання зі щомісячним погашенням платежів згідно Графіку погашення кредиту або шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів (п.1.3. договору).

Зазначені умови договору ОСОБА_3 належним чином виконані не були, внаслідок чого, за зверненням ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» 14.05.2008р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 був виданий виконавчий напис про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором №014/0075/82/71669, за рахунок забезпеченого іпотечним договором від 16.03.2007р., реєстровий номер 514іпотечної квартири, у розмірі 18004,30 доларів США, як суми боргу по кредиту та заборгованості по простроченим відсоткам в розмірі 1153,02 доларів США. Отже, стягуючи з відповідача суму заборгованості за кредитом в повному обсязіпозивач скористався своїм правом зміни умов договору в односторонньому порядку. За відсутністю інших доказів, датою зміни строку повернення всієї суми кредиту та процентів слід вважати дату вчинення виконавчого напису 14.05.2008р..

Перевіряючи доводи відповідача ОСОБА_3 в частині застосування норм закону щодо позовної давності, суд виходить з того, що сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, а так само і можливість кредитора в односторонньому порядку змінити строк повернення кредиту у повному обсязі.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у виконавчому написі, шляхом стягнення всієї суми боргу по кредиту за рахунок іпотечного майна.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з дня вчинення виконавчого напису, тобто з 14.05.2008р. та закінчився 14.05.2011р.

З даним позовом щодо стягнення боргу за кредитомБанк звернувся до суду 01.02.2017р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог предявлених до ОСОБА_3 слід відмовити у повному обсязі в звязку з пропуском строку позовної давності.

Щодо позовних вимоги предявлених до поручителя, суд виходить з наступного обґрунтування.

Пунктом 4.1. договору поруки було визначено, що порука припиняється, якщо ОСОБА_2 в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобовязання не предявить вимоги до Поручителя.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 зазначеного Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Як було зазначено вище, договором поруки був встановлений строк предявлення позовних вимог до поручителя, який в даному випадку настав з дня вчинення виконавчого напису (14.05.2008р.). Втім, Банк не предявив протягом трьох років вимог до поручителя про виконання зобовязання. Відтак, слід дійти висновку, що зобовязання за договором поруки від 16.03.2007р. припинилося. В звязку з чим, правових підстав для покладання обовязку на ОСОБА_4, як на поручителя, щодо повернення заборгованості по кредитному договору від 16.03.2007р. немає.

Керуючисьст.ст.10,11,57,64,209,212-215,217,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеля ційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя