Справа № 212/7708/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ваврушак Н. М.,

за участі секретаря Плотнікової Т. Б.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2016 року до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_3 звернувся позивач ОСОБА_4 підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що виконуючи свої обовязки постійно поставляв послуги відповідачу у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не робив, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.07.2011 року по 01.06.2013 рік в розмірі 8631,72 гривень, з яких 2266,87 гривень борг за централізоване опалення, та 5,14 гривень борг за гаряче водопостачання, яку просять стягнути з відповідача на їх користь та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, послався на безпідставність, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований та мешкає в будинку № 18 квартирі № 60 по вулиці Едуарда Фукса м. Кривого Рогу, що перебуває на обслуговуванні у Комунальному підприємстві теплових мереж «Криворіжтепломережа», на який відкритий особовий рахунок на оплату опалення і гарячої води № НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2 є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за вказаною адресою, однак надані послуги відповідач не оплачував, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.07.2011 року по 01.06.2013 рік в сумі 8631,72 гривень. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов'язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 26 червня 2004 року порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства, а згідно ст. 19 цього ж закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст. 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні досліджувались матеріали наказного провадження № 212/4632/16-ц за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про видачу судового наказу. Відповідно до матеріалів справи, заявник КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з заявою 09.08.2016 року. Судовий наказ видано 06.09.2016 року період заборгованості вказаний з 01.07.2011 року по 01.06.2013 рік. 27.10.2016 року ухвалою суду вказаний судовий наказ скасовано.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статті 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. (ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК).

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаними вимогами, так як останнім днем звернення до суду є 02.06.2016 року, а заяву про видачу судового наказу подано до суду 09.08.2016 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та гаряче водопостачання - в повному обсязі.

Судові витрати компенсувати за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3.

Суддя: Н. М. Ваврушак