Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1454/16-ц

07 вересня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.,

з участю: секретаря Дякун М.В.

представника

позивача ОСОБА_1

представників

відповідача ОСОБА_2,

ОСОБА_3

представника

третьої особи ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Богородчанського районного відділу Державної виконавчої служби, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_6 про визнання електронних торгів недійсними,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до Богородчанського районного відділу ДВС, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_6 про визнання електронних торгів недійсними.

Заявлені вимоги мотивувала тим, що 14.02.2014 року державним виконавцем при примусовому виконанні постанови № 1600257 від 18.10.2006 року та виконавчого листа № 338/2210/13-ц від 17.01.2014 року було описано та арештовано її майно 43/100 частини будинковолодіння по вул.Б.Хмельницького,66 в смт.Богородчани Богородчанського району.

10.04.2014 року державним виконавцем призначено експерта для надання експертної оцінки описаного й арештованого майна і 08.09.2014 року суб'єктом оціночної діяльності був наданий звіт №663-ІФ про визначення вартості 43/100 частки домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66, смт. Богородчани, вартість якого склала 96259 грн.

29 вересня 2014 року відділом ДВС Богородчанського районного управління юстиції на адресу управління ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області подано заявку на реалізацію описаного й арештованого її майна.

15.12.2014 року призначені торги не відбулися, і виконавцем проведено переоцінку майна, та визначено стартову ціну на рівні 72194,25 грн.

29 січня 2015 року торги не відбулися знову і державним виконавцем ще раз переоцінено майно, вартість якого визначено у сімі 62568,35 грн.

11.03.2015 року, згідно протоколу проведення електронних торгів № 602568 майно придбала ОСОБА_6

Вважає що електронні торги проведені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст.52, 58, 62 Закону України "Про виконавче провадження" оскільки на час їх проведення звіт про оцінку майна втратив чинність, реалізація арештованого майна повинна була здійснюватися шляхом продажу на прилюдних торгах або на комісійних умовах про що вона мала бути проінформованою, однак про такі торги їй стало відомо вже після реалізації майна. Також державним виконавцем не дотримано вимог ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження, де зазначено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, при цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику, в останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. З врахування вищевказаних обставин просила позов задоволити.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позову. Вказали, що електронні торги з реалізації майна позивачки відбулися без її повідомлення та за відсутності на момент їх проведення чинного звіту оцінки майна, що є підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, а вимоги про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів № 60256 від 11.03.2015 року, складеного ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та акту державного виконавця ВДВС Богородчанського РУЮ про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 24.03.2015 року є похідними від вимог про визнання недійсними електронних торгів. Просили позов задоволити в повному обсязі.

Представники відповідача Богородчанського районного відділу ДВС в судовому засіданні вимоги позову не визнали з підстав викладених в заперечені. Вказали, що електронні торги з реалізації нерухомого майна ОСОБА_5 проведені відповідно до чинного законодавства. Вважають доводи позивачки не обгрунтованими. Державним виконавцем вжито вичерпних заходів до встановлення можливості виконання судового рішення у інший спосіб, ніж звернення стягнення на нерухоме майно. Однак ОСОБА_7 відкрито заявляла про небажання виконувати судові рішення. Іншого майна чи коштів, за рахунок яких могли би бути проведені стягнення не встановлено, тому проведено реалізацію нерухомого майна відповідно до вимог Закону. Стосовно закінчення терміну дії оцінки майна просили звернути увагу, що на момент передачі майна на реалізацію шляхом проведення електричних торгів оцінка майна була дійсною, в Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів від 16.04.2014 року передбачено, що оцінка майна повинна бути дійсною на момент передачі майна на реалізацію. За таких обставин вважають позовні вимоги ОСОБА_5 безпідставними і просили в задоволені позову відмовити.

Представник відповідача - ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Третя особа ОСОБА_6 та її представник в судовому засіданні позов не визнали. Вказали, що електронні торги з реалізації нерухомого майна проведені відповідно до чинного законодавства. Просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на виконанні в Богородчанському районному відділі державної виконавчої служби перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 10388 грн. згідно постанови № 1600257 від 18.10.2006 року та 10103,11 грн. згідно виконавчого листа № 338/2210/13-ц від 17.01.2014 року.

За заявою стягувача ОСОБА_6, відповідно до ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем 14.02.2014 року описано та арештовано належні ОСОБА_5 43/100 частки домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66 в смт. Богородчани.

10.04.2014 року згідно ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем призначено експерта для надання експертної оцінки описаного й арештованого майна боржниці.

08.09.2014 року суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 наданий звіт про визначення вартості описаного домоволодіння. Вартість арештованого майна визначена на рівні 96259 грн.

Про оцінку арештованого майна та про передачу майна на реалізацію шляхом проведення електронних торгів ОСОБА_5 повідомлена листом від 11.09.2014 року, який згідно зворотнього повідомлення був вручений боржниці 13.09.2014 року

29.09.2014 року держаним виконавцем направлена заявка до Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, для передачі на реалізацію описаного й арештованого майна боржника - 43/100 часток домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66 в смт. Богородчани.

15.12.2014 року було проведено електронні торги за стартовою ціною 96259,00 грн. Згідно протоколу торгів вони не відбулися через відсутність допущених учасників торгів.

18.12.2014 року актом переоцінки описаного арештованого майна, яке не реалізувалося на проведених електронних торгах майно уцінено на 25%.

29.01.2015 року призначені другі електронні торги за стартовою ціною 72194,25 грн., які не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасник торгів.

30.01.2015 року актом державного виконавця проведено переоцінку майна, яке не реалізовано на електронних торгах і майно уцінено на 35% від початкової його вартості.

11.03.2015 року електронні торги відбулися. Згідно протоколу № 60256 майно за ціною 62568 грн. Придбано ОСОБА_6

24.03.2015 року актом державного реалізоване шляхом проведення електронних торгів майно - 43/100 домоволодіння по вул. Б.Хмельницького,66, в смт. Богородчани передано покупцю ОСОБА_9.

Кошти від реалізації майна поступили на депозитний рахунок державної виконавчої служби і за їх рахунок погашено заборгованість перед стягувачем, сплачено виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженні.

Залишок коштів після погашення боргів згідно виконавчих документів, які знаходилися на виконанні у ВДВС, шляхом перерахування коштів отриманих від реалізації описаного й арештованого майна на рахунки стягувачів становив 25940,73 грн. 29.03.2016 року ДВС повідомила боржницю про надання реквізитів банківських рахунків на які може бути перчидено залишок коштів ві реалізації майна.

02.04.2015 року ОСОБА_5 звернулась до ДВС із заявою у які просила надати їй можливість ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження та зняти копії усіх документів.

Лише 25.05.2016 року ОСОБА_5 звернулася із заявою до Богородчанського районного відділу державної виконавчої служби про перерахування залишку коштів в сумі 25940,73 грн. від продажу арештованого майна на її рахунок.

Згідно платіжного доручення від 25.05.2016 року 25940,73 грн. перераховані на наданий ОСОБА_5 рахунок.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доводам сторін суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, де в ч.1 зазначено що, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 № 656/5 визначає порядок реалізації майна, зокрема в Розділі 2 вказано, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець у строк не пізніше пяти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України (далі - регіональний орган державної виконавчої служби).

Відповідно до ч.2 ст. 16, ч.1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права може бути визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч.4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет договору, ціну та строки. Таким чином ціна, як істотна умова такого договору має бути визначена у встановлений законом спосіб. Факт проведення прилюдних торгів поза межами чинності звіту про оцінку дійсно може бути підставою для визнання торгів недійсними, але виключно за умови доведеності перед судом факту порушення прав позивача.

Така ж правова позиція сформована Верховним Судом України у рішенні від 25.11.2015 року №6-1749цс15, на яке посилалася позивач, а також у рішенні від 29.06.2016 року по справі № 6-370цс16.

Позивачем не подано суду жодного доказу на підтвердження того, що вартість майна, визначена експертом оцінювачем у висновку, який використано ДВС при формуванні стартової ціни, підвищилася з огляду на те, що торги були проведені більш ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна.

За відсутності таких доказів, сам лише факт проведення торгів через три дні після закінчення строку дії звіту про оцінку майна, на думку суду є формальним і не може бути врахований як достатня підстава для визнання прилюдних торгів недійсними.На думку суду відсутність покупців на перших торгах та конкуренції за придбання майна в подальшому відображають його реальну ринкову вартість.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 213- 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Богородчанського районного відділу ДВС, ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України про визнання недійсними електронних торгів №60256 від 11.03.2015 року з реалізації арештованого нерухомого майна частки домоволодіння, що по вул. Б.Хмельницького, 66 в смт.Богородчани Богородчанського району Івано-Франківської області, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та визнання недійсним акту про реалізацію арештованого майна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.