АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22/796/8715/17 Головуючий у 1 інстанції - Колесник О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» про зобов"язання укласти договір найму житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» і просила винести рішення, яким зобов"язати відповідача укласти з нею договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1.

Послалась на те, що з 1996 року вона користується указаною квартирою, яка була надана у постійне користування члену її родини ОСОБА_2, як депутату Верховної Ради України.

19.01.2004 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27.05.2003 року Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України уклало з позивачем договір найму зазначеної квартири.

Починаючи з січня 2016 року їй, позивачці, стало відомо про зміну балансоутримувача 1 під»їзду зазначеного будинку, де розташована квартира позивачки - з Управління справами Верховної Ради України на Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України», від імені якого позивачці надходять квитанції про оплату житлово-комунальних послуг.

Таким чином, вважаючи, що з новим балансоутримувачем, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у позивачки, як наймача квартири, повинен бути укладений договір найму житла, яке вона займає на законних підставах, або внесені зміни в частині назви наймодавця, позивачка звернулась з цим позовом до суду.

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 30 травня 2017 року позов задоволено частково /а.с.39-42/.

Судовим рішенням зобов»язано Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1.

В частині позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено

В поданій апеляційній скарзі Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України», посилаючись на порушенням судом вимог матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі /а.с.45-46/.

Скаржник зазначив, що суд порушив вимоги процесуального закону, оскільки справу розглянута за відсутності відповідача, у зв»язку з чим він не мав можливості навести суду свої доводи і аргументи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Клопотань від сторін про відкладення розгляду справи не надійшло, а тому неявку до суду учасників процесу, суд розглядає, як неповажну. З урахуванням викладеного, відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, квартира АДРЕСА_2, відповідно до Постанови Верховної Ради України №729 від 4.06.1999 року, була надана у постійне користування депутату Верховної Ради України ОСОБА_2 та ще двом членам його сім»ї, в тому числі і позивачці ОСОБА_1.

Згідно до ст.23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право тримати на балансі та управляти належним йому майном.

19.01.2004 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 27.05.2003 року Управління житловими будинками Управління справами Верховної Ради України уклало з позивачем договір найму зазначеної квартири/а.с.3-4, 5-6/.

При цьому, у п.1.1. указаного договору йдеться про те, що квартира передається у безстрокове користування, а, згідно п.4.3. цього ж договору, зазначено, що договір діє до 31.12.2008 року.

Починаючи з січня 2016 року позивачці ОСОБА_1 стало відомо про зміну балансоутримувача зазначеного будинку - з Управління справами Верховної Ради України на Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України», від імені якого позивачці надходять квитанції про оплату житлово-комунальних послуг, починаючи з 16.01.2016 року.

У серпні 2016 року позивачка звернулась до відповідача з проханням внести зміни до договору найму квартири від 19.01.2004 року про виключення п.4.3. щодо встановленого строку найму квартири, однак отримала відмову, оскільки відповідач не є правонаступником попереднього балансоутримувача Управління справами Верховної Ради України, а тому не може вносити зміни до договору, який ним не підписувався /а.с.7, 8/.

В подальшому, на звернення позивачки до відповідача про укладення нового договору найму квартири їй також було відмовлено, що послужило підставою для звернення до суду з цим позовом /а.с.9. 10/.

Задовольняючи частково позов, та зобов»язуючи Державне підприємство «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» укласти з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції обгрунтовано керувався ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, та виходив з того, що договір між сторонами щодо найму квартири відсутній.

Із аналізу правовідносин сторін слідує, що між ними виникли відносини найму житла, в силу яких, відповідно до ст.810 ЦК України, власник житла (наймодавець) передає або зобов»язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ст.814 ЦК України у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов»язки наймодавця.

Між тим, оскільки відповідач стверджує, що він не є правонаступником Управління справами Верховної Ради України, яким підписана угода з позивачкою про найм квартири, відповідно, тим самим відповідач визнає факт відсутності у нього договірних відносин з позивачкою щодо найму квартири.

В той же час, відповідно до ст.61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного та громадського житлового фонду укладається у письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім»я якого видано ордер.

Указана норма відповідає положенням ст.ст.811,812 ЦК України, із змісту яких слідує, що договір найму житла укладається у письмовій формі, предметом договору можуть бути помешкання, зокрема, квартира, або її частина, житловий будинок або його частина.

А, згідно ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі відносно того, що він неналежним чином повідомлявся судом про розгляд справи, а тому не мав можливості навести суду свої заперечення щодо позовної заяви, суд відхиляє, оскільки, скаржнику надана можливість в суді апеляційної інстанції навести свої доводи і заперечення, представити докази, які він не зміг надати суду у першій інстанції, однак, будь-яких аргументованих доказів відповідач суду апеляційної інстанції не представив і, взагалі, не направив свого представника на розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно встановлених обставинах з дотриманням вимог матеріального а процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» відхилити, а рішення Дарницького районного суду м.Києва від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді