Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1191/17 Головуючий у 1-й інстанції: Салтан Л.Г.
Провадження №22-ц/778/3295/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на рішення Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 30 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути на її користь із ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» моральну шкоду, заподіяну в результаті професійного захворювання, одноразово у розмірі 60 000 гривень.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» на користь ОСОБА_3 відшкодування моральної шкоди в зв'язку з хронічним професійним захворюванням у вигляді грошової компенсації в розмірі 25000 гривень. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі про зміну судового рішення і зменшення суми відшкодування Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» посилається на те, що при вирішенні питання про розмір моральної шкоди, суд порушив збалансованість інтересів сторін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що воно постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підставі статей 1167,1168 ЦК України, статті 237-1 КЗпП України має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» , так як встановлено зв'язок зазначеного захворювання із роботою у шкідливих та небезпечних умовах праці на підприємстві відповідача. Згідно висновку ОМСЕК № 1 від 11.03.2016р. ОСОБА_3 визнано інвалідом третьої групи з втратою 35% працездатності зі строком переогляду 11.03.2018р.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з наявними у справі документами, нормами матеріального права.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ОСОБА_3 працювала у ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» з 1987 року по листопад 2013 року машиністом крану металургійного виробництва в ливарному цеху ПАТ «Запоріжсталь», та була звільнена за станом здоров'я на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Згідно медичного висновку, виданого на підставі протоколу засідання лікарсько-експертної комісії Криворізького Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини від 28.01.2016р. № 172 ОСОБА_3 було встановлено професійне захворювання за діагнозом: вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом з акроангіоспазмами кистей, двобічним плечолопатковим періартрозом і колінним періартрозом, остеоартрозом і пері артрозом ліктьових суглобів.

Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затвердженого в.о. начальника Запорізького міського управління Держсанепідслужби у Запорізькій області від 19.06.2016 року встановлено, що внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», та відсутності правових підстав для переведення на іншу роботу ОСОБА_3 з причини наявності на робочому місці загальної вібрації -101,6-101,7дБ, при ГДР -101 дБ отримала професійне захворювання у вигляді вібраційної хвороби першої-другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом з акроангіоспазмами кистей, двобічним плечолопатковим періартрозом і колінним періартрозом, остеоартрозом і пері артрозом ліктьових суглобів, тобто зазначеним актом встановлено зв'язок зазначеного захворювання із роботою у шкідливих та небезпечних умовах праці на підприємстві ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Згідно висновку ОМСЕК № 1 від 11.03.2016р. ОСОБА_3 визнано інвалідом третьої групи з втратою 35% працездатності, зі строком переогляду 11.03.2018р., рекомендовано амбулаторне та стаціонарне лікування за рекомендацією лікаря профпатолога та невролога один-два рази на рік та санітарно-курортне лікування.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Вказаним положенням Закону обов'язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника підприємства або уповноважений ним орган, тобто у даному випадку на ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачка має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача.

Посилання ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» в апеляційній скарзі на відсутність вини підприємства в ушкодженні здоров'я позивачки являються безпідставними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, затвердженим в.о. начальника Запорізького міського управління Держсанепідслужби у Запорізькій області від 19.06.2016 року встановлено, що внаслідок тривалого стажу роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», та відсутності правових підстав для переведення на іншу роботу ОСОБА_3 з причини наявності на робочому місці загальної вібрації -101,6-101,7дБ, при ГДР -101 дБ отримала отримала професійне захворювання у вигляді - вібраційної хвороби першої-другої стадії від дії загальної вібрації з периферичним ангіодистонічним синдромом з акроангіоспазмами кистей, двобічним плечолопатковим періартрозом і колінним періартрозом, остеоартрозом і пері артрозом ліктьових суглобів, тобто зазначеним актом встановлено зв'язок зазначеного захворювання із роботою у шкідливих та небезпечних умовах праці на підприємстві ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

За положеннями ст.ст.1167 ч.2, 1187 ч.5 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Допустимих доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про наявність умислу потерпілого матеріали справи не містять. З урахуванням вищевказаних висновків комісії про причини нещасного випадку висновки суду першої інстанції про покладання на підприємство обов'язку з відшкодування працівникові моральної шкоди відповідають як обставинам справи, так і вимогам діючого законодавства.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя та здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважені ним органи незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 08 жовтня 2008 року визнав такими, що відповідають Конституції України зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (які передбачали право потерпілого на відшкодування моральної шкоди у разі тимчасової, стійкої, часткової чи повної втрати професійної працездатності за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань) з огляду на те, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника (роботодавця) або уповноваженого ним органу.

Судом правильно застосовано норми матеріального права і при визначені розміру моральної шкоди, зокрема, статті 237-1 КЗпП України. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховані вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції повно, всебічно з'ясував фактичні обставини справи, оцінив наявні у справі докази, врахував норми матеріального права, і дійшов правильного висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок професійного захворювання, пов'язаного з виробництвом, 25000 грн. При цьому прийняв до уваги всі висновки, ступінь втрати працездатності, а також виходив з засад розумності, виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»- відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: