Справа №592/2683/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1440/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Кононенко О. Ю.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Різниченко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, Державна виконавча служба Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам,

в с т а н о в и л а:

09 березня 2017 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 03 червня 2014 року Зарічним районним судом м. Суми ухвалено рішення, яким стягнуто із ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно на користь матері ОСОБА_3, починаючи стягнення з 19 березня 2014 року.

У звязку з тяжким захворюванням, що передувало отриманню інвалідності та інвалідністю, більшу частину грошових коштів ОСОБА_4 вимушений витрачати на медикаменти та проходження лікування. Позивач є інвалідом ІІІ групи. Крім того, у звязку з захворюванням та лікуванням він не міг працювати та отримував лише пенсію по інвалідності, тобто був позбавлений можливості сплачувати аліменти.

На даний час ОСОБА_4 має іншу родину, проживає разом з дружиною та двома дітьми, які знаходяться на його утриманні та має на утриманні непрацездатну матір. Єдиним джерелом доходу позивача є пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання.

Просив звільнити ОСОБА_4 від сплати заборгованості за аліментами у розмірі 20051,61 грн. та від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів та заборгованості по аліментам задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим провадженням № 348666274 з 01 січня 2016 року.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу в розмірі 2740 грн. та судового збору в розмірі 448 грн., а всього 3188 грн.

Виконавчий лист №591/1765/14-ц, виданий 03 липня 2014 року Зарічним районним судом м. Суми про стягнення аліментів в розмірі 600 грн. на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відкликано до справи №591/1765/14-ц Зарічного районного суду м. Суми.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що позивач є приватним підприємцем, займається продажем спортивного інвентарю та одягу. Його дружина є також приватним підприємцем та здійснює свою діяльність в торгівлі.

Крім того, в довідці до акту огляду МСЕК зазначено, що інвалідність позивачу встановлена до 01 серпня 2017 року, а не безстроково.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_8, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6, який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є інвалідом 2-ї групи з дитинства, інвалідність встановлено безстроково.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину та додаткових витрат на утримання дитини, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн. щомісячно на користь матері ОСОБА_3, починаючи стягнення з 19 березня 2014 року. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено (а.с. 5).

Згідно з довідкою-розрахунком Ковпаківського відділу ДВС м. Суми Головного територіального управління юстиції в Сумській області від 12 січня 2017 року, у період з 19 березня 2014 року по грудень 2016 року у ОСОБА_4 утворилась заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_7 в сумі 20051,61 грн. (а.с. 6).

З довідок МСЕК, серії 12 ААА № 484460 та Сумського обєднаного УПФУ Сумської області від 02 березня 2017 року № 47331 вбачається, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІІ групи з 09 вересня 2016 року (інвалідність встановлено до 08 липня 2017 року) та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі 1247 грн. (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки Сумського міського центру зайнятості № 4429 від 25 травня 2017 року, ОСОБА_4 не зареєстрований як безробітний і не отримує допомогу по безробіттю (а.с. 30).

Згідно з довідкою Державної податкової інспекції у м. Суми від 16 травня 2017 року, ОСОБА_4 зареєстрований як підприємець - платник податків з 21 лютого 1996 року. Згідно поданої звітності у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року доходів не отримував, податки не сплачував (а.с. 31).

Відповідно до свідоцтв про народження, від іншого шлюбу позивач має сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітню дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 32-33).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію по інвалідності з 01 січня 2016 року, ніяких доходів не має, проживає разом з дружиною та двома дітьми, яких за законом зобовязаний утримувати, при цьому дочка ОСОБА_7 є повнолітньою, часто виїжджає за межі України, тобто матеріально забезпечена.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За частиною 1 статті 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з частиною 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 20051 грн. 61 коп., позивач посилався на те, що у звязку з тяжкою хворобою та необхідністю понесення витрат на лікування, він був позбавлений можливості сплачувати аліменти, стягнуті з нього за рішенням суду на утримання дочки ОСОБА_7.

Проте, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не надав доказів, що він захворів саме на тяжку хворобу. Встановлення позивачу на один рік третьої групи інвалідності за загальним захворюванням 02 вересня 2016 року, за якою він залишається працездатним, не є належним доказом захворювання на тяжку хворобу. Крім того, позивачем взагалі не надано доказів понесення витрат на лікування у звязку з встановленим діагнозом: попереково-грижовий остеохондроз, грижа.

Відтак, у суду першої інстанції не було передбачених ч. 2 ст. 197 СК України підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам.

Обгрунтовуючи вимогу про звільнення від сплати аліментів, визначених за рішенням суду, позивач посилався на те, що має іншу родину: дружину та двох дітей, яких за законом зобовязаний утримувати. Також він несе обовязок по утриманню непрацездатної матері. Крім того, у звязку з тяжкою хворобою, що зумовила призначення 02 вересня 2016 року третьої групи інвалідності, у нього погіршився стан здоровя та матеріальне становище, оскільки виникла необхідність у значних грошових витратах. Єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1247 грн.

Проте, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року вже були враховані обставини наявності іншої сімї, знаходження на утриманні позивача неповнолітньої дочки від другого шлюбу.

При цьому, слід зазначити, що наведені позивачем в обґрунтування позовної вимоги про звільнення від сплати аліментів, визначених за рішенням суду, обставини є підставою для зменшення розміру аліментів у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 192 СК України, а не для звільнення від їх сплати. Але такі вимоги позивачем в суді першої інстанції не заявлялись і не були предметом розгляду.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Висновки суду першої інстанції, що дочка позивача - ОСОБА_5 є повнолітньою, часто виїжджає за межі України, тобто матеріально забезпечена, суперечать висновкам, зробленим у рішенні Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року, зокрема про те, що вона є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, що є не припустимим.

За приписами частини 3 статті 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосування норм матеріального, порушенням норм процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог з заявлених підстав.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, із ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути 704 грн. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 липня 2017 року.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 20051 грн. 61 коп. та від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 704 грн. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього дня може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -