Справа № 2-3465/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі

головуючого - судді Кізюн Л.І.,

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач з 2001 року вихованням дитини не займається, не цікавиться її станом здоров'я, навчанням, матеріально її не утримує.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач також зазначила, що батько, шлюб позивача з яким розірвано, ніяким чином не спілкується з дитиною.

Позивач підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій він також просить розглядати справу за його відсутності.

Представник третьої особи до суду не з'явився, хоча третя особа належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, від неї до суду надійшов висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування;

- ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини,

- жорстоко поводяться з дітьми,

- є хронічними алкоголіками або наркоманами,

- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва,

- засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю, а відповідач батьком неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з позивачем, яка утримує дитину, займається вихованням дитини та цікавиться її розвитком.

Зазначені обставини підтверджуються даними довідки Жердівської сільської ради Броварського району Київської області від 14 березня 2017 року (а.с. 40); характеристики учениці 11 класу Тарасівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» ОСОБА_3 (а.с. 39) про те, що мати приділяє належну увагу вихованню доньки, а батько жодного разу школу не відвідував і не телефонував.

Згідно з даними свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 45) 10 січня 2001 року шлюб між сторонами було розірвано.

Як вбачається з даних довідки-розрахунку №2086/2 від 20 січня 2017 року, затвердженої начальником Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість ОСОБА_4 по аліментах, які стягуються відповідно до виконавчого листа Жовтневого районного суду від 03 лютого 2000 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини від всіх видів заробітку, становить 53 806, 64 грн., з квітня 2015 року аліменти жодного разу не сплачувалися. (а.с. 41).

З даних висновку органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області від 22 лютого 2017 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с. 42).

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову. Крім того, позивач надала суду нотаріально завірену заяву відповідача від 15 лютого 2017 року, з якої видно, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 (а.с.46).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач з січня 2001 року, без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню доньки, а тому суд вважає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Судовий збір у розмірі 640,00 грн. необхідно, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 77, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 164, 165, 166, 167 СК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн