Справа № 573/1783/17
Номер провадження 4-с/573/8/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
11 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Кубракова Константина Петровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :
29 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії начальника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області Кубракова К. П. Свої вимоги заявник мотивує тим, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 20 червня 2006 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який на даний час перебуває на примусовому виконанні у Зарічному ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області. Вказує, що в період з 30 квітня 2015 року по 24 березня 2016 року перебував на обліку у центрі зайнятості як безробітний та не мав можливості вчасно сплачувати аліменти, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість. 16 жовтня 2015 року постановою державного виконавця ВДВС Білопільського районного управління юстиції накладено арешт на все належне йому рухоме майно, в тому числі на автомобіль марки ВАЗ-219010, державний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що на даний час на підставі контракту від 24 березня 2016 року, укладеного з Міністерством оборони України на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, проходить військову службу у Збройних Силах України та із його заробітної плати утримуються кошти в рахунок сплати аліментів згідно рішення суду. Заборгованість по аліментах, що утворилась за період, коли він не працював, погашена у повному обсязі. Після погашення боргу він звертався до начальника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області та начальника ГТУЮ у Сумській області із заявами про звільнення з під арешту належного йому автомобіля у зв`язку з тим, що арешт перешкоджає йому у повному обсязі розпоряджатися належним йому майном, але отримав відмову. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову про арешт майна, оголошення заборони на його відчуження серії ВП №2150309 від 16 жовтня 2015 року, винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує (а. с. 51).

Представник Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області Лютий М. В. у судове засідання не з`явився, надіслав письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що останній скаргу не визнає, просить відмовити в її задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю. Вказує, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина надійшов на примусове виконання до Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області 03 червня 2016 року з Недригайлівського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Того ж дня відкрито виконавче провадження. Заборгованість по аліментах станом на 01 травня 2016 року становила 7 457 грн. 04 коп. 17 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, копію якої направлено на виконання до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Крім того, постанова, на підставі якої накладався арешт на рухоме майно заявника, винесена державним виконавцем ВДВС Білопільського РУЮ, а не Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області. На даний час відсутні підстави, передбачені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» для зняття державним виконавцем арешту з усього майна боржника (а. с. 18-22).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти звільнення майна ОСОБА_1 з-під арешту не заперечує (а .с. 17).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

У зв`язку з неявкою заявника, представника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області, заінтересованої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Обов`язковість рішень суду полягає у тому, що вони не можуть бути скасовані або змінені будь-якими адміністративними або державними органами, громадськими організаціями тощо та їх посадовими чи службовими особами; ці органи та особи не можуть винести іншого рішення у цій судовій справі; ці органи та особи не можуть приймати актів, що суперечать рішенню суду, виходячи із припущення про його неправильність; жоден орган, крім вищестоящого суду, не може скасувати рішення суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження», який набрав законної сили 05 жовтня 2016 року. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ст. 1 Закону «Про виконавче провадження»).

Судом встановлено, що 20 червня 2006 року Білопільським районним судом Сумської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 29 травня 2006 року, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 33-35).

З матеріалів справи вбачається, що в ході примусового виконання вказаного виконавчого документа державним виконавцем ВДВС Білопільського РУЮ було винесено постанову серії ВП №2150309 від 16 жовтня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис про обтяження всього рухомого майна, у тому числі й належного ОСОБА_1 на праві власності легкового автомобіля сірого кольору, марки ВАЗ, модель 219010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2013 року випуску (а. с. 6-7, 41-43).

Надалі, постановою державного виконавця відділу ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області серії ВП №51328135 від 03 червня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа, який разом із постановою про закінчення виконавчого провадження серії ВП №50914310 від 20 травня 2016 року надійшов із Недригайлівського МР ВДВС ГТУЮ в Сумській області на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент її винесення), оскільки ОСОБА_1 працював у Недригайлівському райвійськкоматі, фінансове забезпечення якого здійснював Сумський обласний військовий комісаріат. Станом на 01 травня 2016 року заборгованість зі сплати аліментів становила 7 457 грн. 04 коп. (а. с. 25-28, 30).

17 серпня 2016 року державним виконавцем Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, копію якої того ж дня направлено для виконання до бухгалтерії ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 37-38).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на даний час заявник проходить службу в Білопільському районному військовому комісаріаті Сумської області та з його заробітної плати утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 . Станом на 30 червня 2017 року заборгованість з їх виплати відсутня (а. с. 3, 10).

У зв`язку з відсутністю заборгованості по аліментам та сплатою поточних платежів ОСОБА_1 звертався з письмовими заявами до начальника Зарічного відділу ДВС ГТУЮ в Сумській області та начальника ГТУЮ в Сумській області з приводу звільнення з-під арешту належного йому рухомого майна, але отримав відмову з посиланням на те, що в порушення п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє забезпечення виконання рішення, так як боржник працює по строковому контракту (а. с. 4-5, 39, 44, 48-49 ).

Згідно із п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

У відповідності з вимогами ч. ч. 4-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 317, ч. 1 ст. 319, ст. 321, 391 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд, а також право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання ним. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, судом встановлено, що щомісячні платежі по аліментам за виконавчим листом №2-391/2006, виданим Білопільським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини утримуються Сумським обласним військовим комісаріатом із заробітної плати боржника. На даний час з11аборгованість відсутня. Крім того, стягувачка за виконавчим листом не заперечує проти звільнення з-під арешту майна, належного останньому.

З урахуванням викладеного, з огляду на повне погашення заборгованості за вказаним вище виконавчим листом, яка існувала на момент винесення спірної постанови, а також відсутність заперечень стягувачки ОСОБА_2 щодо звільнення з під арешту майна заявника, суд приходить до висновку, що перебування майна останнього під арештом порушує його права як власника на розпорядження ним.

Разом з цим, суд визнає необґрунтованими доводи представника Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області щодо відсутності у матеріалах виконавчого провадження відомостей про відсутність у ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів з огляду на те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати. Відсутність у матеріалах виконавчого провадження вказаних звітів, а також інформації про стан виконання рішення суду свідчить про неналежний контроль державного виконавця щодо утримання та перерахування коштів за виконавчим листом, в тому числі заборгованості. Разом з цим, відсутність заборгованості та сплата поточних платежів ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 об`єктивно підтверджується дослідженою судом довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином, суд приходить висновку про часткове задоволення скарги та зобов`язання Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 , накладеного постановою ВДВС Білопільського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №2150309 від 16 жовтня 2015 року, а також вилучення із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження, зареєстроване за реєстраційним номером 15539965.

Разом з цим, не підлягає задоволенню вимога заявника в частині скасування в повному обсязі спірної постанови з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції станом на 15 жовтня 2015 року арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судом встановлено, що вказана постанова винесена у зв`язку з наявністю у ОСОБА_4 боргу по аліментам та з метою забезпечення виконання рішення суду, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» N606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції станом на 15 жовтня 2015 року, підтверджується матеріалами справи та не оспорюється останнім. Крім того, ця постанова у строк, встановлений ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час прийняття, заявником не оскаржувалась.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, п. 1 ст. 6 Конвенції з захисту прав та основоположних свобод, ст.317, ч. 1 ст. 319, ст. 321, 391 ЦК України, ст. 57, ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» N 606-XIV від 21 квітня 1999 року в редакції станом на 15 жовтня 2015 року , ст. ст. 1, 59, 68-71, 74, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 05 жовтня 2016 року, рішення Європейського суду з прав люди у справі «Горнсбі проти Греції», ст. ст. 14, 209, 210, 383, 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Кубракова Константина Петровича, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області звільнити з-під арешту майно ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), мешканця АДРЕСА_1 , який накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №2150309 від 16 жовтня 2015 року, винесеною відділом державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції та вилучити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження за реєстраційним номером 15539965.

Решту вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: