Номер провадження 2/754/2889/17 Справа №754/965/17
21 серпня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва
в складі головуючої судді - Таран Н.Г.
при секретарі судового засідання - Двірко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радуга сіті ЛТД», про визнання майнових прав на квартиру, -
Відповідно до Декларації про початок виконання підготовчих робіт будівництво житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1, проект виконання підготовчих робіт розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Континентбуд» та затверджений відповідачем.
Рішенням Київради від 11.10.2005 року №207/3668 Товариству з обмеженою відповідальністю «Континентбуд» передано в короткострокову оренду на 1 рік земельну ділянку площею 1,30 га для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-розважального комплексу з офісними приміщеннями, підземною та наземною автостоянками по АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду від 12.03.2007 року № 32/130 зазначений договір поновлено на 10 років з 14.04.2007 року і укладено угоду до нього, зареєстровану 30.03.2007 року за № 62-6-00393; відповідно до Постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 року № 32/130, рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2007 року № 32/130 скасовано: на виконання припису прокуратури м. Києва від 28.11.2011 року №05/4-830 вих-1 про усунення порушень земельного законодавства та враховуючи постанову Київського апеляційного господарського суду Головним управлінням земельних ресурсів знято з реєстрації угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.03.2007 року № 62-6-00393 та внесено відповідний запис до книги записів.

Таким чином, у позивача у зв'язку з виконанням зобов'язання щодо сплати вартості квартири згідно графіку, погодженого сторонами, виникло право вимоги й оформлення права власності на квартиру шляхом укладення основного договору, а у відповідача виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок укласти з позивачем основний договір купівлі-продажу квартири та передати її останньому за відповідним Актом приймання-передачі. Невиконання відповідачем зобов'язань за договором призведе до порушення прав позивача. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_1 майнове (речове) право на фактично оплачені нею квадратні метри 20,58 кв.м., що складає 97% від загальної площі однокімнатної квартири АДРЕСА_1, а також покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, та просив суд винести рішення про задоволення позову.

Представник відповідача - ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" - у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. заяв про розгляд справи за відсутності їх представника або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечував представник позивача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.04.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" був укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ляхар О.М.

Відповідно до умов Договору товариство зобов'язалось укласти договір купівлі-продажу (основний договір), передати позивачу окрему однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, а позивач зобов'язався прийняти та належним чином оплатити її вартість.

За умовами Попереднього договору виконання зобов'язання щодо укладання та виконання Основного договору повинно бути забезпечене шляхом укладання Сторонами договору про забезпечення виконання зобов'язань.

Пунктом 2.3 Попереднього договору було визначено, що сума коштів, що вносяться позивачем за Договором забезпечення, зараховуються, як повна оплата за Основним договором.

Таким чином, сторони визначили, що на підтвердження зобов'язань щодо укладення Основного договору позивач повинен укласти з ТОВ "Радуга Сіті ЛТД" договір про забезпечення зобов'язань, за яким всі кошти, що будуть вноситися позивачем на рахунок Товариства, будуть зараховані у рахунок вартості квартири за Основним договором.

Згідно Договору про забезпечення виконання зобов'язань, укладеного між позивачкою та ТОВ "Радуга Сіті ЛТД", сторони визначили, що на підтвердження зобов'язань за Попереднім договором та виконання основного договору позивач повинна сплатити на користь Товариства суму коштів, що становить 263 938,50 грн., як оплату за 20,58 кв.м.

Позивачем було повністю виконано умови договору, сплачено грошові кошти у розмірі 263938,50 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 12-15).

Відповідач зобов'язувався протягом ІІ кварталу 2017 року укласти з позивачем Основний договір, проте з боку Товариства жодних дій на виконання даних зобов'язань вчинено не було.

Незважаючи на виконання позивачем взятого на себе обов'язку щодо сплати вартості квартири, на даний час відповідач не уклав з нею Основний договір та не передав останній квартиру за відповідним Актом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном, як особливим об'єктом, вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю.

Таким чином, майнові права визнаються речовими правами.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 202, 204 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов'язків, укладення з позивачкою Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов'язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання, і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, у позивача у зв'язку з виконанням зобов'язання щодо сплати вартості квартири виникло право вимоги й оформлення права власності на квартиру шляхом укладання Основного договору, а у Товариства виникло право на отримання вартості квартири та кореспондуючий обов'язок укласти з позивачем Основний договір купівлі-продажу квартири та передати її останній за відповідним Актом приймання-передачі.

Статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.

Оскільки квартира є оплаченою позивачем об'єктом, яке після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об'єкту нерухомого майна, в якому знаходиться квартира, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на квартиру, а майнові права на неї.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2639,39 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, Конституцією України, ст. 11, 12, 16, 177, 178, 190, 328, 525, 526, 876 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радуга сіті ЛТД», про визнання майнових прав на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 майнове (речове) право на фактично оплачені нею квадратні метри 20,58 кв.м., що складає 97% від загальної площі однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Радуга сіті ЛТД» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі зі сплати судового збору в сумі 2639,39 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.08.2017 р.

Суддя Н.Г.Таран