Справа № 285/2642/17
провадження у справі № 2/0285/1470/17
06 вересня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
у складі судді Заполовської Т.Г.,
за секретаря Матвіюк Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,
24.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Чижівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності в порядку спадкування, у якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок № 29, розташований по вул. Лісовій в с. Дібрівське Новоград-Волинського району Житомирської області, що належав його матері ОСОБА_3, яка померла 21.12.2016 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 21.12.2016 року померла його матір ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина. До складу спадщини входить і житловий будинок, у якому постійно проживала померла. Він та його сестра є спадкоємцями за законом після смерті матері та прийняли спадщину. Уклали договір про поділ спадщини. Однак приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності померлої. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просив суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.
У судове засідання позивач не прибув. В заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявились також. Про день розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заперечень не надали.
Беручи до уваги, що позивач в заяві не заперечував проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Встановлено, що 21.12.2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ТП № 302517 від 23.12.2016 року, виданим виконавчим комітетом Красилівської сільської ради Новоград-Волинського району (а.с. 11).
Позивач у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини за законом, однак постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 11.07.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 29, що знаходиться по вул. Лісовій в с.Дібрівське Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті ОСОБА_3, померлої 21.12.2016 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який би підтверджував право власності померлої на цей житловий будинок (а.с. 4).
Позивач згідно договору про поділ спадщини між ним та третьою особою ОСОБА_2 поділили в добровільному порядку спадкове майно після смерті матері: житловий будинок № 29, що знаходиться по вул.Лісовій в с.Дібрівське Новоград-Волинського району, та три земельні ділянки, що знаходяться на території Красилівської сільської ради, Новоград-Волинського району (а.с.5).
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦК України).
Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Судом встановлено, що відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення права власності у спадкодавця у зазначеній справі, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом внесення у погосподарську книгу сільської ради відповідного запису та відкриття особового рахунок на ім'я власника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Рішення про оформлення права власності та реєстрацію будинків видавалось сільськими, селищними, районними радами народних депутатів на підставі погосподарських книг із додатками списків громадян, яким належали ці будинки. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались у якості актів органів влади (правовстановлюючих документів), що підтверджують право власності.
Таким чином, за змістом норм, чинного на той час законодавства, виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права і наявність такого права власності не повязувалась з його державною реєстрацією.
Щодо сучасної правової оцінки таких правовстановлюючих документів, то відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, яким встановлено - права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Відповідно до довідки №827 від 12.06.2017 року, виданої Чижівською сільською радою Новоград-Волинського району, житловий будинок №29 по вул.Лісовій в селі Дібрівське за даними погосподарської книги №9 (за 2016-2020роки) рахувався за померлою ОСОБА_3 (а.с.6).
Однак своє право покійна не зареєструвала у встановленому законом порядку, що підтверджується листом КП "Новоград-Волинське МБТІ", до органів місцевої влади із заявою про видачу свідоцтва про право власності не звернулась, технічний паспорт на будинок виготовив уже син покійної ОСОБА_1 (а.с. 8-10).
За таких обставин, враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 174, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 328, 392, 1216-1218, 1233, 1268-1270, 1273, 1297 Цивільного кодексу України, суд
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок №29, що розташований за адресою: вул. Лісова, с.Дібрівка Новоград-Волинського району Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21.12.2016 року.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Т.Г.Заполовська