Провадження №2/193/348/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

30 серпня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа: Відділ у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

У С Т А Н О В И В:

9 червня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом після смерті матері . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 2 листопада 2016 року померла її мати ОСОБА_3.

За життя мамою був складений заповіт, яким вона заповіла позивачу земельну ділянку розміром 6,2641 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62, кадастровий номер 020590008.

22 травня 2016 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на земельну ділянку розміром 6,2641 га.

У районній газеті «Вісті Софіївщини» № 37-38 (2322-2323) від 13.05.2017 року розміщення повідомлення про втрату державного акту на земельну ділянку площею 6,2641 га., який належав ОСОБА_3.

Позивач згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна померлої, та відповідно до ст. 1235 ЦК України, спадкоємцем за заповітом.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав.

У відповідності до ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, матеріалів спадкової справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 2 листопада 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №703702 від 4.11.2016 року (а.с.9). Про те, що померла приходилась матірю позивача підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4, серії V-УР № 0203638 від 20.01.1965 року (а.с. 3), відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КИ № 428378 від 25.08.1984 року, позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина , яка складається із земельної ділянки розміром 6,2641 га. розташована на території ОСОБА_2 сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Кадастровий номер земельної ділянки 020590008 (а.с. 7).

Заповітом від 27 .10.2009 року ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку площею 6,2641 га ОСОБА_5 (а.с. 8).

Однак відповідно до заповіту від 5.10.2016 року ОСОБА_3 заповіла належну їй земельну ділянку площею 6, 2641 га. своїй доньці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказаний заповіт посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області ОСОБА_6, та зареєстрований у реєстрі за № 225 (а.с. 7).

Оригінал правовстановлюючого документу, а саме Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 6,2641 га., яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, було втрачено і після її смерті спадкоємець його не знайшла.

22 травня 2017 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою нотаіруса їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с. 12)

У зв'язку з чим у районній газеті «Вісті Софіївщини» № 37-38 (2322-2323) від 13.05.2017 року розміщено було повідомлення про втрату державного акту на земельну ділянку площею 6,2641 га., який належав ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідно до довідки Відділу у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про нормативно грошову оцінку земельної ділянки розміром 6,2641 га кадастровий номер 020590008, нормативно грошова оцінка становить 200 463, 41 грн. (а.с. 13).

Позивач є спадкоємцем за заповітом та прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, проте оформити спадщину не може, оскільки оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно відсутній.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

На підставі ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1254 ЦК України, кожний заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіт ,який заповідач склав перед ним. Таким чином заповіт який складений 27.10.2009 року скасований заповітом від 5.10.2016 року, і на даний час є дійсним.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1216-1218,1220-1223,1233-1236,1254, 1268-1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, третя особа: Відділ у Софіївському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 6,2641 га., яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :02:059:0008, яка належала ОСОБА_3, померлій 2 листопада 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. А. Кащук