Провадження № 2/127/4579/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04.09.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В..

при секретарі Гончаруку І.О.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку № 21 по вулиці 1905 року у м. Вінниці, у даному будинку зареєстрована також відповідач ОСОБА_2 Однак, відповідач на даний час зареєстрована за вищевказаною адресою, хоча фактично з 2011 року не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. У позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на відповідача, чим порушуються її права. Тому позивач звернулась до суду та просила визнати ОСОБА_2, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме : 21003, Вінницька обл. м. Вінниця, вул. 1905 року, буд. 21 та примусово зняти її з реєстрації обліку в даному будинку. У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, належним чином повідомлялась по день, час та місце розгляду справи. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила, що в будинку № 21 по вул. 1905 року у м. Вінниці проживає та зареєстрована позивач ОСОБА_1, відповідач тривалий час не проживає у будинку позивача. Свідок ОСОБА_4, повідомила, що відповідач ОСОБА_2 близько 4-5 років не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно з договором купівлі- продажу від 11 травня 2011 року та технічного паспорту від 01.03.2011 р., інвентаризаційна справа № 1671 позивач ОСОБА_1 є власником 2/5 будинку №21, по вул. 1905 року у м. Вінниці (а. с. 3-5). Згідно витягу КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» про державну реєстрацію прав, за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано 2/5 будинку № 21 по вул. 1905 року у м. Вінниці на праві спільної часткової власності (а. с. 7). Згідно довідки № 571 від 26.05.2017 року, виданої головою квартального комітету «Лівобережний» відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в будинку № 21 по вул. 1905 р. в м. Вінниці, але не проживає за вказаною адресою (а. с. 8). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: вул. 1905 року, б. 21, м. Вінниця. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст. 71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Поважні причини відсутності відповідача ОСОБА_2Ф, які перелічені в ст. 71 ЖК України, відсутні. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування будинком № 21 по вул. 1905 року у м. Вінниці, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Щодо задоволення позову в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити з наступних підстав. Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України „ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобовязувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби. Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.316,317,321,391 ЦК України, ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 21 по вулиці 1905 року у м. Вінниці. Судові витрати залишити за позивачем. В решті позову - відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: