Справа №359/4708/17
Провадження № 2/359/1912/2017
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Пугач Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача Сагайдака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УкрНДПІцивільбуд", про заборону вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

14.03.2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій зазначив, що він є власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,15 га, із цільовим призначенням - "02.07. Для іншої житлової забудови", яка знаходиться у селі Чубинське Бориспільського району Київської області. Дана земельна ділянка розташована на землях житлової та громадської забудови.

Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 31.05.2012 р. № 737-35-VI затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, зобов'язано Бориспільський районний відділ земельних ресурсів перевести земельну ділянку до категорії земель "іншого призначення для іншої житлової забудови".

Цільове призначення вказаної земельної ділянки було змінено з "ведення особистого селянського господарства" на "іншу житлову забудову" з метою зведення на ній готельного комплексу.

Із урахуванням функціонального та цільового призначення належної позивачу земельної ділянки відповідачем було прийняте рішення від 01.03.2013 №1112-47-VI, яким затверджено Генеральний план села Чубинське.

При цьому, при розробці проекту чинного Генерального плану с.Чубинське директор ДП "УкрНДПІцивільбуд" Чижевський О.П. листом від 09.11.2011 р. повідомив позивача ОСОБА_1, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 21.08.2012 р. та на підставі листа голови Великоолександрівської сільської ради Шевченко Г.М. від 26.05.2011 р. №2-03/01/807 у Генеральному плані с.Чубинське вказується функціональне призначення даної земельної ділянки - "землі змішаної (житлової та громадської) забудови.

У березні 2017 року позивачу стало відомо про те, що відповідачем заплановано внесення змін до Генерального плану села Чубинське шляхом розробки нової містобудівної документації "Генеральний план села Чубинське Бориспільського району Київської області".

При цьому, 16.03.2017 року відбулися громадські слухання та презентація Генерального плану села Чубинське за участю Відповідача як замовника та Державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УкрНДПІцивільбуд" як розробника.

З проекту нового Генерального плану села Чубинське, вбачається, що новою містобудівною документацією на земельну ділянку позивача заплановано накласти природоохоронну зону, а під'їзну дорогу до запланованого офісно-готельного комплексу - взагалі ліквідувати.

Більше того, ДП "УкрНДПІцивільбуд" та Відповідачем у проекті Генерального плану с.Чубинське на земельній ділянці позивача заплановано будівництво споруди рекреаційного призначення - "закритого спортивного майданчику для дорослих", що є неприпустимим та грубо суперечить нормам цивільного та земельного законодавства України.

Не погоджуючись з запланованими змінами, позивачем було подано заяву від 24.03.2017 р. та 27.04.2017 р. щодо недопустимості внесення цих змін до нового Генерального плану села Чубинське.

Окрім того, позивачем було подано скарги на дії посадових осіб відповідача до відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації, відділу Держгеокадастру у Бориспільському районі, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації.

19.04.2017 р. позивачем також було подано третій особі скаргу про порушення працівниками ДП "УкрНДПІцивільбуд" земельного законодавства.

Також Відповідачу було подано запит про надання інформації та адвокатський запит про надання відомостей та документів щодо розробки і затвердження нової (зміненої) містобудівної документації с.Чубинське.

У відповідь на вказані запити листом Великоолександрівської сільської ради №02-16/09/430 від 25.04.2017 р. було повідомлено, що "новою містобудівною документацією с. Чубинське на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 запроектовано розміщення споруди рекреаційного призначення.

З розробленого ДП "УкрНДПІцивільбуд" проекту нового Генерального плану вбачається, що належна позивачу земельна ділянка позначена як "територія озеленення" замість "території змішаної (житлової та громадської забудови)".

Таким чином, відповідач нехтує конституційними та цивільними правами ОСОБА_1 відносно земельної ділянки як об'єкта права приватної власності, порушує норми цивільного та земельного законодавства, а також раніше прийняті ним же рішення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, намагається незаконно заволодіти земельною ділянкою, та використовувати її не за цільовим призначенням, яке може бути змінене виключно за ініціативи ОСОБА_1 як власника.

З огляду на вище вказане, позивач просить суд заборонити Великоолександрівській сільській раді вносити зміни до містобудівної документації с.Чубинське - Генерального та детального планів села в частині належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для іншої житлової забудови та під'їзної дороги до неї, накладення природоохоронної зони на вказану земельну ділянку, планування зведення на ній споруд рекреаційного типу.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з урахуванням викладених у позові обставин та поданих письмових пояснень та доказів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. В письмових запереченнях зазначив, що подана 24.03.2017 року позивачем заява не є пропозицією в розмінні ст.21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Постанови КМУ № 555, оскільки не містить такого обов'язкового реквізиту як місце проживання заявника. Окрім того в заяві не має жодної згадки про Генеральний план села Чубинське, а йдеться про детальний план, який є зовсім іншим видом містобудівної документації. Відтак вказана заява позивача не може бути розцінена саме як пропозиція щодо змін саме до Генерального пану села Чубинське. Пропозиція позивача від 27.04.2017 року була подана через три дні після закінчення строку встановленого на подачу пропозицій громадськості, а тому з цих підстав була залишена без розгляду. Отже, твердження позивача про те, що Великоолександрівська сільська рада порушила порядок проведення громадських слухань є безпідставними. Зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Якщо особа є власником земельної ділянки із конкретним цільовим призначенням, і то подальша зміна функціонального призначення території розташування такої ділянки, не обмежує власника у праві її використання за встановленим до такої зміни цільовим призначенням. Відтак, твердження позивача про те що зміна функціонального призначення території, на якій розташовано його земельну ділянку, призведе до неможливості забудови цієї ділянки згідно цільового призначення є безпідставним. В свою чергу внесення змін до містобудівної документації відповідача не може автоматично скасувати його попередні індивідуально-правові акти щодо місцевих землевласників.

Представник третьої особи державного підприємства "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва "УкрНДПІцивільбуд" в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов до наступного висновку.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,15 га, із цільовим призначенням - "Для іншої житлової забудови", яка знаходиться у селі Чубинське Бориспільського району Київської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 21.08.2012 p. (а.с.16).

Вказане підтверджується також копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12351839 від 06.11.2013 p., наданого Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.17).

Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 31.05.2012 р. № 737-35-VI затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що належить ОСОБА_1, зобов'язано Бориспільський районний відділ земельних ресурсів перевести земельну ділянку до категорії земель "іншого призначення для іншої житлової забудови" (а.с.18).

Відповідний проект землеустрою про зміну цільового призначення земельної ділянки позивача був погоджений відповідачем Великоолександрівською сільською радою (лист від 29.12.2011 р. №2 03/08/1562), Комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою Бориспільської РДА (до складу якої увійшли керівник Відділу містобудування і архітектури Бориспільської районної державної адміністрації, представник Державного управління охорони навколишнього середовища в Київській області, головний лікар Бориспільської СЕС, Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Київській області та іншими органами (а.с.19-29).

Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 01.03.2013 №1112-47-VI було затверджено Генеральний план села Чубинське, із урахуванням функціонального та цільового призначення належної позивачу земельної ділянки (а.с.30).

Згідно копії листа директора ДП "УкрНДПІцивільбуд" Чижевського О.П. від 09.11.2011 р., останній повідомив позивача ОСОБА_1, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 21.08.2012 р. та на підставі листа голови Великоолександрівської сільської ради Шевченко Г.М. від 26.05.2011 р. №2-03/01/807 у Генеральному плані с.Чубинське вказується функціональне призначення його земельної ділянки - "землі змішаної (житлової та громадської) забудови" (а.с.31,32).

Відповідно до копії роздруківки з інтернет-сайту Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, остання повідомляла про прилюдну презентацію матеріалів Генерального плану села Чубинське Бориспільського району Київської області (а.с.33).

Не погоджуючись з запланованими змінами, позивачем було подано відповідачу заяву від 24.03.2017 р., в якій останній просив не вносити запланованих змін відносно належної йому земельної ділянки, та під'їзних доріг до неї, а також не накладати на його земельну ділянку природоохоронну зону, не змінювати її функціональне та цільове призначення (а.с.35).

27.04.2017 р. позивач, в порядку ч.7 ст.21 Закону України "Про регулювання містобудівної документації", звернувся до відповідача з пропозиціями до проектів містобудівної документації с.Чубинське, в яких також просив не вносити запланованих змін відносно належної йому земельної ділянки, та під'їзних доріг до неї, а також не накладати на його земельну ділянку природоохоронну зону, не змінювати її функціональне та цільове призначення (а.с.36,-37).

Окрім того, представником позивача було подано скарги на дії посадових осіб відповідача до відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації (а.с.40), відділу Держгеокадастру у Бориспільському районі (а.с.41), ДП "УкрНДПІцивільбуд" (а.с.42-43).

Відповідачу було подано запит про надання інформації (вх. №2-15/813 від 19.04.2017 р.) та адвокатський запит про надання відомостей та документів щодо розробки і затвердження нової (зміненої) містобудівної документації с.Чубинське Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області (вх. №2-15/812 від 19.04.2017 p.) (а.с.44-46).

Згідно відповіді на вказані вище запити Великоолександрівська сільська рада листом №02-16/09/430 від 25.04.2017 р. повідомила представника позивача, що новою містобудівною документацією с.Чубинське на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 запроектовано розміщення споруди рекреаційного призначення.

З розробленого ДП "УкрНДПІцивільбуд" проекту нового Генерального плану вбачається, що належна позивачу земельна ділянка позначена як "територія озеленення" замість "території змішаної (житлової та громадської забудови)" (а.с.51-53).

Згідно розпорядження Бориспільської районної держаної адміністрації Київської області від 13.11.2014 року було надано згоду на дострокове внесення змін до Генерального плану с.Чубинське Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.49).

На підставі вище вказаного розпорядження, 05.12.2014 року Великоолександрівська сільська рада Бориспільського району Київської області прийняла рішення № 2430-78-VI про дострокове внесення змін до Генерального плану с.Чубинське (а.с.48).

Статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною 1 ст.12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Виходячи з вимог ст.ст.38, 39 ЗК України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об'єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об'єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 154 ЗК України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження..

Частиною 5 ст. 158 ЗК України, у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту це містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.17 вказаного Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Статтею 16 цього ж Закону передбачено, що планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Містобудівна документація на місцевому рівні може бути оновлена за рішенням місцевих рад. Склад, зміст, порядок розроблення та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.18 даного Закону план зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об'єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об'єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

У ч. 7 ст. 21 даного Закону передбачено, що Пропозиції до проектів містобудівної документації на місцевому рівні мають право надавати:

1) повнолітні дієздатні фізичні особи, які проживають на території, щодо якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

2) юридичні особи, об'єкти нерухомого майна яких розташовані на території, для якої розроблено відповідний проект містобудівної документації на місцевому рівні;

3) власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розробляється документація, та на суміжній з нею;

4) представники органів самоорганізації населення, діяльність яких поширюється на відповідну територію;

5) народні депутати України, депутати відповідних місцевих рад.

Статтею 5 Закону України "Про основи містобудування" зокрема передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути враховані законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об'єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об'єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Згідно ст.26 вказаного Закону на території заказника обмежується або забороняється мисливство та діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов'язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Так в судовому засідання встановлено, що всупереч вимогам законодавства, чинному Генплану і детальному плану с.Чубинське, проект нового Генерального плану с.Чубинське взагалі не передбачає під'їзної дороги до земельної ділянки позивача, на якій планується побудова офісно-готельного комплексу.

Згідно проекту нового Генерального плану с.Чубинське під'їзна дорога до 5-поверхового 126-квартирного будинку запланована до прокладення по території Ландшафтного заказника "Хутір Чубинського", що суперечить ч.2 ст.7, ст.26 Закону України "Про природно-заповідний фонд України".

Згідно з існуючим Генеральним планом с.Чубинське на земельній ділянці ОСОБА_1, яка має категорію "територія змішаної (житлової та громадської забудови)", заплановано будівництво офісно-готельного комплексу. Саме під дане будівництво і виділялась земельна ділянка із зміною цільового призначення (з ОСГ на землі "для іншої житлової забудови"), що підтверджується проектом землеустрою, погодженнями відповідача та третьої особи.

Таким чином, після затвердження відповідачем нового генерального плану с. Чубинське, який взагалі не відповідатиме існуючій кадастровій документації та документам щодо землеустрою, після зміни категорії та функціонального призначення земельної ділянки НОМЕР_2 - на "територія озеленення", "землі рекреаційного призначення", позивач ОСОБА_1 взагалі не матиме можливості реалізувати свої законні права як власника земельної ділянки, розробити проектну та отримати дозвільну документацію на будівництво офісно-готельного комплексу.

Внаслідок неврахування відповідачем при розробці та затвердженні нового Генерального плану с.Чубинське раніше прийнятих власних рішень, зокрема рішення Великоолександрівської сільської ради від 31.05.2012 року (про зміну цільового призначення земельної ділянки), при тому, що земельна ділянка, що була надана ОСОБА_1 саме для будівництва офісно-готельного комплексу із цільовим призначенням - "для іншої житлової забудови", а згідно проекту нового генерального плану зазначена ділянка буде віднесена до категорії "озеленення" з запланованим розміщенням без згоди власника будівлі рекреаційного значення, то це унеможливлює отримання позивачем містобудівних умов та обмежень, розробку та затвердження проектної документації на будівництво, прийняття офісно-готельної будівлі в експлуатацію, та позбавляє його права користування земельною ділянкою згідно з її цільовим призначенням.

Також суд звертає увагу на те, що оскільки земельна ділянка віднесена до земель житлової та громадської забудови, накладення на неї природоохоронної зони потягне за собою її нецільове використання (фактичне віднесення її до земель другої категорії цільового призначення). Те саме стосується і будівництва на ній споруди рекреаційного типу, яке матиме наслідком фактичне використання земельної ділянки як землі рекреаційного призначення, що не відповідає її дійсному цільовому призначенню.

Нехтуючи конституційними та цивільними правами ОСОБА_1 відносно земельної ділянки як об'єкта права його приватної власності, відповідач всупереч нормам цивільного та земельного законодавства, а також всупереч раніше прийнятим ним же рішень, намагається незаконно заволодіти земельною ділянкою, та використовувати її не за цільовим призначенням, яке може бути змінене виключно за ініціативи ОСОБА_1 як власника.

Згідно з п.60 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.091982 року, обмеження муніципалітетом права користування та забудови земельної ділянки (навіть без її вилучення) є грубим порушенням права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналізуючи наявні обставини, суд вважає, що позовні вимоги в частині заборони Великоолександрівській сільській раді вносити зміни до містобудівної документації с.Чубинське - Генерального та детального планів села є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В задоволенні позовної вимоги про заборону Великоолександрівській сільській раді вносити зміни щодо під'їзної дороги до вказаної земельної ділянки, накладення природоохоронної зони на неї та планування зведення на ній споруд рекреаційного типу слід відмовити.

З цього приводу слід зазначити наступне, указана земельна ділянка під'їзної дороги перебуває у власності громади села і надається лише в користування. З цього приводу суду не надано доказів тому, що ОСОБА_1 використовує таку дорогу на договірній основі чи шляхом тимчасового користування в тому числі шляхом земельного сервітуту.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в цій частині, оскільки на даний момент судом не встановлено можливості порушення права власності позивача з цього приводу.

Крім того, на думку суду відсутні підстави для задоволення вимог щодо заборони громаді села вчиняти дії пов'язані з визначенням природоохоронних зон при встановленні генерального плану села. З цього приводу, суд не може приймати припущення позивача за порушення його прав, оскільки таких ще не встановлено. При їх наявності, позивач не позбавлений можливості їх відновити та захистити в законний спосіб, в тому числі і шляхом оскарження відповідних дій в суді.

З урахуванням того, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенні, з сільської ради слід стягнути на його користь понесені ним судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", Законом України "Про основи містобудування", Законом України "Про природно-заповідний фонд України", ст.ст. 12, 20, 38, 39, 83, 152, 154, 158 Земельного кодексу України, ст.ст 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заборонити Великоолександрівській сільській раді Бориспільського району Київської області (с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, вул. Гагаріна, 11, ) вносити до містобудівної документації села Чубинське Бориспільського району Київської області - Генерального та детального планів села Чубинське Бориспільського району Київської області зміни в частині належної ОСОБА_1 на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,15 га, з цільовим призначенням для іншої житлової забудови.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Стягнути з Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області (с. Велика Олександрівка Бориспільського району Київської області, вул. Гагаріна, 11, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1), - 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 26.08.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області С.М.Вознюк