Справа № 369/5970/16-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4514/17 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 23 12.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц.,Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» про стягнення суми заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою у відповідності до норм ст. 526, 712 ЦК України та просив суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 2188310,09 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 24 вересня 2015 року між ТДВ «ЖЛ» та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» був укладений Договір поставки № 4231, на виконання умов якого ТДВ «ЖЛ» за період з 02 листопада 2015 року по 26 листопада 2015 року було поставлено на адресу ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» кондитерські вироби на суму 2517287,47 грн., що підтверджується видатковими накладними та податковими накладними.

В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару виконав частково на суму 274 201,47 грн., у результаті чого, станом на даний час заборгованість покупця перед ТДВ «ЖЛ» становить 2 243 086 грн.

Позивач зазначає, що 27 листопада 2015 року ТДВ «ЖЛ» у злочинний спосіб, без дотримання законодавчо-визначеної процедури припинення юридичної особи було виключено з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Частка позивача ОСОБА_2 у статутному капіталі ТДВ «ЖЛ» становить 97,4%, тому враховуючи частки учасників та заборгованість відповідача перед ТДВ «ЖЛ», сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2 188 310,09 грн.

26 травня 2016 року з метою досудового врегулювання спору позивачем було вручено відповідачу претензію (вимогу) щодо виконання грошового зобов'язання на суму 2 243 086,00 грн., яку останній залишив без виконання.

Взявши на себе зобов'язання оплатити вартість поставленого товару, відповідач повинен був виконати його у строк, визначений Договором та законом, проте, в порушення умов договору та норм чинного законодавства відповідач взятих на себе зобов'язань по оплаті вартості поставленого товару не виконав в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, частина якої підлягає стягненню на користь позивача.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування судом норм законодавства, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Представником ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції виконано всі вимоги цивільного судочинства, вирішено спір відповідно до закону, повно і всебічно з'ясовано обставини справи, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися до зали судового засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що 24 вересня 2015 року між ТДВ «ЖЛ» і ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» був укладений Договір поставки № 4231, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник ТДВ «ЖЛ» зобов'язується передати у власність покупця ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до умов Договору та Замовлення.

Згідно умов п. п. 1.2., 1.3. вказаного Договору товар поставляється в асортименті, узгодженому сторонами договору в логістичній специфікації (Додаток №1) та за цінами, що визначені в Прайс - листі (Додаток №2), які є невід'ємною частиною цього Договору.

Постачальник гарантує, що Товар, який поставляється за цим Договором, не обтяжений вимогами третіх осіб (щодо мита, податків, застави, арешту та ін.).

Відповідно до умов п. п. 2.1., 2.2. вказаного Договору поставки асортимент товару, що поставляється за договором, відображається сторонами в Логістичній специфікації. Логістична специфікація може бути змінена винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного Договору. У логістичній специфікації навпроти кожної асортиментної позиції повинен бути вказаний унікальний артикул (фоззі-код), присвоєний відповідно до бази даних покупця. Позиції у Логістичній специфікації повинні бути впорядковані в алфавітному порядку за назвою товару. Товар з асортименту, вказаного у Логістичній специфікації, поставляється постачальником окремими партіями товару, у кількості та асортименті відповідно до замовлення, узгодженого сторонами у встановленому цим договором порядку.

Згідно умов п. п. 2.3., 2.4. Договору поставки у випадку запланованих змін діючого асортименту постачальник зобов'язаний довести до відома покупця про такі зміни не пізніше, ніж за 30 календарних днів, за допомогою засобів електронного зв'язку та одночасним повідомленням, надісланим в порядку, вказаному в п. 12.6 Договору. Сторони погоджують новий асортимент і відображають його у новій Логістичній специфікації, яка набирає чинності в строк, зазначений у Логістичній специфікації, за умови підписання її сторонами та засвідчення печатками. Ціна товару, що поставляється за Договором, відображається сторонами в Прайс - листі. У погоджену сторонами ціну товару входять усі витрати, що несе постачальник при виготовленні та поставці товару. Внесення змін до Прайс - листа можливе винятково за попереднім узгодженням сторін відповідно до умов даного договору.

Відповідно до умов п. п. 2.5., 2.6. вказаного Договору поставки ціна товару, згідно з якою постачальник поставляє товар покупцю, має бути вказана в накладних, які надаються постачальником покупцю разом з партією товару, та повинна відповідати ціні товару, вказаній в Прайс - листі. У випадку запланованих змін діючих цін товару постачальник зобов'язаний довести до відома покупця про такі зміни не пізніше, ніж за 30 календарних днів за допомогою засобів електронного зв'язку з одночасним повідомленням, надісланим в порядку, вказаному в п. 12.6. Договору. Сторони погоджують нові ціни і відображають їх у новому Прайс - листі, який набирає чинності в строк, зазначений у Прайс - листі за умови його підписання уповноваженими представниками та засвідчення відбитками печаток сторін. Зміна ціни без складання та підписання сторонами нового Прайс - листа до виконання всіх діючих на момент такої зміни замовлень, не допускається.

Згідно умов п. п. 2.7., 2.8. Договору ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого покупцем товару згідно відповідних накладних за цим договором. Усі розрахунки за цим договором здійснюються винятково в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з банківського рахунку покупця на рахунок постачальника.

Відповідно до умов п. 2.9. вказаного Договору поставки обов'язковою умовою для оплати поставленого товару є наявність у покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку відповідної накладної (видаткової та/або товарно-транспортної накладної та інших документів, передбачених розділом 4 Договору, а також відповідність цін в накладній діючому Прайс - листу. При відсутності одного із зазначених документів, а також в разі їх неналежного оформлення, наявності розбіжностей у даних постачальник повинен надати відсутні документи або привести документи у відповідність до вимог чинного законодавства України та вимог цього Договору протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки. Усі податкові накладні, які не бути передані постачальником покупцю в тому податковому періоді, в якому були видані, повинні направлятись постачальником рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: м. Київ, вул. Філатова, буд. 7, Бухгалтерія ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД».

Згідно умов п. 2.10. вказаного Договору оплата за товар здійснюється протягом 75 календарних днів від дати поставки (дати поставки/дати реалізації товару покупцем) за умови, що постачальник належним чином виконав вимоги п. п. 2.9. Договору. Якщо постачальник виконав вимоги п. 2.9. Договору пізніше 7-денного строку, термін відстрочення платежу рахується від дати належного виконання постачальником всіх умов п. п. 2.9. Договору. В разі, коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов'язання є перший за ним робочий день. В першу чергу погашається вартість отриманого товару, в другу чергу-всі інші платежі, передбачені договором. Строк платежу за товари, поставлені до будь-якого нового торговельного об'єкту покупця, обчислюється з дати офіційного відкриття, а не з дати отримання товарів.

Відповідно до умов п. 2.13. вказаного Договору за результатами кожного місяця покупець готує акти звірки взаєморозрахунків та направляє їх постачальнику. Постачальник повинен протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання акту звірки підписати його та надіслати покупцеві чи заявити мотивовані письмові зауваження до акту. У випадку, якщо протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання акту постачальник не надасть покупцеві підписаний примірник, чи не заявить письмові зауваження, акт буде вважатись визнаним і узгодженим з боку позичальника.

Згідно умов п. 7.1. даного Договору поставки за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні ним збитки у порядку, передбаченому чинним законодавством України, якщо інше не передбачено Договором.

Відповідно до умов п. п. 8.1. 8.2. вказаного Договору у випадку виникнення спору між сторонами з питань, передбачених цим Договором, сторони вживають усіх заходів до їх вирішення шляхом переговорів. У випадку не врегулювання спору між сторонами шляхом переговорів, вони підлягають вирішенню в порядку, встановленому чинним законодавством України. При вирішенні спорів сторони керуються умовами договору. Відомості про рух товару підтверджується відповідними накладними, довідковими даними електронних торговельних програм сторони, яка їх надає. При виникненні спорів з питань якості товару, відповідальності, розірвання договору і т. п., не врегульованих даним Договором, сторони керуються чинним законодавством України, Положенням про поставки товарів у частині, що не суперечить Договору.

Згідно умов п. 11.1. вказаного Договору поставки даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом одного року, а в частині зобов'язань, що залишились невиконаними на вказану дату - до повного виконання таких зобов'язань сторонами. У тому випадку, якщо сторони, у строк не менше ніж за 20 днів до закінчення строку дії договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати договір або укласти новий договір, то договір вважається продовженим строком на один рік на тих самих умовах.

Згідно Договору поставки № 4231 від 24 вересня 2015 року вбачається, що станом на дату укладення вказаного договору сторони договору були юридичними особами і здійснювали господарську діяльність та були зареєстровані у встановленому законом порядку.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення суми заборгованості.

Колегія суддів із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.09.2015 року між ТДВ «ЖЛ» та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» був укладений Договір поставки № 4231, на виконання умов якого ТДВ «ЖЛ» за період з 02.11.2015 року по 26.11.2015 року було поставлено на адресу ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» кондитерські вироби на суму 2 517 287,47 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними (а.с.7-85,т.1).

Станом на 31.12.2015 року між ТДВ «ЖЛ» та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» було проведено звірку взаємних розрахунків, в результаті чого складено та підписано Акт звірки взаєморозрахунків, з якого вбачається, що борг відповідача перед позивачем по договору №4231 від 24.09.2015 року складає 2 892 962, 84 грн. (а.с.86-87, т.1).

26.05.2016 року, з метою досудового врегулювання спору позивачем було вручено ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» Претензію (Вимогу) щодо виконання грошового зобов'язання на суму 2 243 086,00 грн., яку останній залишив без виконання (а.с.88-90, т.1).

За правилами ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно ч 5. ст. 91 ГК України, ліквідація господарського товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинилося, з дня внесення запису про його ліквідацію до державного реєстру.

У відповідності до норм ч. 2 ст. 104 ЦК України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 ГК України господарське зобов'язання припиняється неможливістю виконання у разі ліквідації суб'єкта господарювання, якщо не допускається правонаступництво за цим зобов'язанням.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду України від 23.11.2015 року (справа № 819/3419/15) визнано протиправними і скасовано реєстраційні дії та записи про них у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТДВ «ЖЛ» (код за ): державна реєстрація юридичної особи шляхом злиття; від 15 березня 2011, запис № 0008407. Скасовано реєстраційні дії та записи про них у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ»(код за ) (а.с.129-136,т.1).

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2016 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року в частині висновків щодо скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ» залишено без змін (а.с.137-143,т.1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07.07.2016 року постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2015 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2016 року залишено без змін (а.с.144-151,т.1).

Виходячи із вищезазначеного, ТДВ «ЖЛ» було виключено із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі рішення суду, що набрало законної сили, в результаті чого зобов'язання між відповідачем та ТДВ «ЖЛ» були припинені на підставі ч. 3 ст. 205 ГК України у зв'язку із неможливістю таких зобов'язань, зокрема, сплати грошових коштів.

Таким чином, оскільки державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» скасовано і вказана особа не є юридичною особою в розумінні вимог чинного законодавства України, то зобов'язання відповідача зі сплати грошових коштів є такими, що припинилися.

Щодо посилань апелянта на наявність у нього права як учасника ТДВ «ЖЛ» на стягнення коштів з ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» по договору, то колегія суддів приходить до висновку, що посилання позивача на ст. 1134 ЦК України щодо отримання доходу від діяльності підприємства стосується порядку розподілу доходу, плодів від діяльності саме спільної, якою не була між ОСОБА_2 та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» і між останнім та ТДВ «ЖЛ».

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до п. п. 3.4., 3.5. Статуту ТДВ «ЖЛ» повноваження по управлінню справами ТДВ «ЖЛ» переходять до ліквідаційної комісії або ліквідатора, що призначається судом у випадку ліквідації товариства за рішенням суду. Ліквідаційна комісія або ліквідатор у триденний строк з моменту призначення ліквідаційної комісії або ліквідатор в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, повідомлення про припинення господарського товариства,в тому числі, але не виключно, виявляє його дебіторів і кредиторів, складає ліквідаційний баланс тощо.

Вказані дії повинні були бути вчинені до дня внесення запису про ліквідацію товариства до державного реєстру, а не після виключення інформації про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ».

Проте позивач не надав належних доказів призначення його ліквідатором чи уповноваженою особою, якій передано права по управлінню справами ТДВ «ЖЛ», оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що на розгляд зборів учасників ТДВ «ЖЛ», у спосіб, встановлений чинним законодавством і Статутом товариства, виносилося питання щодо призначення ліквідаційної комісії чи ліквідатора, внаслідок чого не встановлено порушення права учасника товариства при укладенні спірної угоди, оскільки законом не передбачено право акціонера господарського товариства на звернення до суду за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства поза відносинами представництва (п.2.1. ПП ВГСУ України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин»).

Статтею 115 ЦК України встановлено, що продукцією, виробленою товариством у результаті господарської діяльності, є саме товариство, а відповідно до ст. 116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Згідно ст. 15 Закону України «Про господарські товариства», прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 не в праві заявляти матеріально - правові вимоги, які стосуються прав та обов'язків ТДВ «ЖЛ», оскільки за правилами ст.ст. 1, 10 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 116 ЦК України він не наділений повноваженнями звертатися за захистом прав чи охоронюваних законом інтересів товариства від свого імені, а кошти, які на думку позивача підлягають стягненню з відповідача, не є дивідендами, а будь-яких інших підстав для отримання фізичною особою коштів по господарському договору, що був укладений між суб'єктами господарювання ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» та ТДВ «ЖЛ» позивачем не було надано, то відповідно підстави для стягнення коштів з відповідача на користь позивача відсутні.

Враховуючи вищевикладене та норми ст. 60 ЦПК України судом ухвалено правомірне рішення, оскільки господарські зобов'язання ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» зі сплати коштів за отриманий товар від ТДВ «ЖЛ» по договору поставки № 4231 від 24.09.2015 року припинилися із дня внесення до єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення діяльності ТДВ «ЖЛ», тому відповідно і вимога позивача щодо здійснення сплати коштів за отриманий товар від ТДВ «ЖЛ» на особистий рахунок фізичної особи ОСОБА_2 є безпідставною.

Виходячи із вищезазначеного та оцінюючи встановлені обставини та докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про неналежність і недопустимість доказів, на які посилається апелянт, як на підставу своїх доводів і заперечень.

Оскільки апелянтом не надано до суду достатніх та допустимих доказів щодо неправомірності висновку суду першої інстанції, тому колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1, 10, 15 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 67,91, 167, 205 ГК України, ст.ст. 104, 115, 116, 1134 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-214, 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагєєв