Справа № 462/2070/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Румілової Н.М., при секретарі - Кіптіла В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 12 травня 2017 року звернулась до суду із позовом, в якому зазначила, що знаходилась з відповідачем у шлюбі з 30 серпня 2014 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Має матеріальну можливість утримувати сина, інших утриманців не має. Просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина ? частку його заробітної плати до досягнення повноліття з дня подання позовної заяви.

Позивач у судове засідання не з'явилась надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, в судове засідання не з'явився, при цьому подав письмове клопотання, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно знаходяться у шлюбі з 30 серпня 2014 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, сторони по справі є її батьками. Сторонами не заперечувалось, що син не проживає разом з відповідачем.

Таким чином, вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованою.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов'язок по утриманню сина, він працездатний, інших утриманців не має. Однак суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Борислава, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова