Провадження № 6/522/481/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.,

при секретарі Іскрич В. В.,

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

До суду в особі представника звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення по цивільній справі № 1522/29854/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягненя заборгованості за договором кредиту, а саме: ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

У судове засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу № 17, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 19.05.2008 року, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначене твердження кореспондується в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року, справа № 6-122 цс 13, що є обов`язковим для застосування в силу ст. 360 7 ЦПК України.

Як слідує з матеріалів справи, «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є правонаступником стягувача ПАТ «УкрCиббанк».

Згідно ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зi сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

На підставі викладеного, керуючись: 210, 378 ЦПК України, ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження»,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - задовольнити.

Замінити стягувана - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі № 1522/29854/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягненя заборгованості за договором кредиту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. Ю. Бойчук