Справа №173/1055/17
Провадження №2/173/669/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання права на земельну ділянку (пай) до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, згідно якого просить визнати за нею, ОСОБА_1, право на земельну ділянку (пай) для сільськогосподарського використання площею 6.35 кадастрових гектарів, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно Державного Акту на право колективної власності на землю від 03.04.1995 року , реєстровий номер ВД 0008.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з березня 1992 року по червень 1998 року вона була членом та працювала в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Шевченка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

За вказаний період роботи вона була включена в список працездатних пайовиків підприємства, яким згідно рішення ОСОБА_2 сільської ради від 28.03.1995 року № 17 передано у колективно власність 4964.5 гектарів землі сільськогосподарського призначення, про що 03.04.1995 року видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів ВД №0008. Про те, що її було включено до списку пайщиків вона не знала, сертифікат на землю не отримувала, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, представник ОСОБА_2 сільської ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач працювала та була членом КСП ім. Шевченка з 11.08.1992 року по 18.06.1998 року, що підтверджується записом в трудовій книжці. Паювання земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка проводилось у 1995 році. Державний акт серії ВД № 0008 на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка виданий 03 квітня 1995 року, що підтверджується копією державного Акту на право колективної власності на землю.

Судом встановлено, у додатку до Державного Акту про право колективної власності на землю у списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка позивач значиться як така, що має право на отримання земельної ділянки (паю).

Відповідно до повідомлення управління держгеокадастру у Верхньоднірповському району від 12.06.2017 року встановлено, що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалися членам КСП у 1997 році ОСОБА_1 не значиться, сертифікат на право на земельну частку (пай) не виготовлявся.

Розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Шевченка становить 6.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується довідкою Першотравеньскої сільської ради.

Відповідно до ст.3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), особи, власники сертифікатів на право на земельну частку /пай/, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай0 в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст. 2 вищевказаного Закону України основним документом, що посвідчує право на земельну частку /пай/ є сертифікат на право на земельну частку /пай/виданий районною /міською/ державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.2 вищевказаного Закону України, документами, що посвідчують право на земельну частку /пай/, також є рішення суду про визнання права на земельну частку /пай/.

Оцінюючи наведені вище докази судом встановлено, що позивач має право на отримання земельної ділянки (паю), так як працював та був членом КСП на час розпаювання земель сільськогосподарського призначення даного господарства. Був включений до списків осіб, що мають право на отримання земельної ділянки (паю), але сертифікат земельну ділянку не отримав з невідомих причин. На даний час позивач має намір отримати земельну ділянку (пай).

Суд зазначає, що отримавши право на земельну частку (пай) в судовому порядку, позивач, відповідно зі ст.ст. 1,3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв),, від 05.06.2003 року має намір виділити її в натурі /на місцевості/ для ведення товарного сільгоспвиробництва.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

Враховуючи позицію відповідача яким позовні вимоги визнаються в повному обсязі та згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому суд бере до уваги ту обставину, що визнання позову відповідачем є безумовним і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Судом встановлено наявність права у позивача на земельну частку /пай/ розміром 6.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі / на місцевості/ у землі, яка перебуває у колективній власності реформованого КСП ім. Шевченка, в звязку з чим суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2,3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/ п.2, п.5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 ,,Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям,, , ст.118 ЗК України, ст. 16, 267 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215, ЦПК України , суд - .

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на земельну ділянку (пай) - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 6.35 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно Державного Акту на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченко серії ВД № 0008, виданого 03 квітня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.