Провадження № 2/234/668/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі: судді Марченко Л.М.

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

представника позивачки ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та показала, що позивачка ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_7, який помер 12.04.2015 року. Під час шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_2, який тривав з 1998 року по 2012 рік, останні придбали гараж у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29. Договір купівлі-продажу від 20.12.2000 року був оформлений на імя ОСОБА_2, право власності зареєстровано у БТІ м.Краматорська. З огляду на те, що це нерухоме майно придбане подружжям під час шлюбу, то воно в рівних частках належить кожному з них, у звязку з чим після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на ? частку зазначеного гаражу. На вказану спадщину претендують доньки померлого позивачка ОСОБА_4, відповідачка ОСОБА_5, а також відповідачка ОСОБА_8, з якою спадкодавець проживав останні роки у фактичних шлюбних відносинах. Вказані особи надали нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Позивачка ОСОБА_4 вважає, що відповідачка ОСОБА_8 не має права на спадкування, оскільки проживала зі спадкодавцем менше ніж пять років до часу відкриття спадщини. Спадщина у вигляді ? частки гаражу повинна перейти в рівних частках до спадкоємців першої черги доньок померлого, у звязку з чим представник позивачки просить суд визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування на ? частку спірного гаражу.

У судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував та показав, що дійсно під час шлюбу його доньки ОСОБА_2 з ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2000 року був придбаний гараж у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29. Вказаний гараж був придбаний за його (ОСОБА_3Ф.) власні кошти та оформлений на ОСОБА_2, з чим він був згодний. Під час розірвання шлюбу у 2012 році подружжя ОСОБА_2 добровільно поділили спільне сумісне майно, зокрема гараж залишився у власності ОСОБА_2 Після розлучення та до моменту смерті ОСОБА_7 не звертався до суду з приводу поділу майна, у звязку з чим гараж не може бути предметом спадкування. Вважає позов необґрунтованим та в його задоволенні просить відмовити.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_6 не зявилася, була належним чином повідомлена, заяв чи заперечень не надала.

Суд, вислухавши представників сторін, свідків -

ОСОБА_9, яка у судовому засіданні показала, що померлий ОСОБА_7 доводився їй двоюрідним братом, відповідно його доньки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 її племінниці. Будучі у тісних родинних відносинах їй достеменно відомо, що у 2000 році ОСОБА_7 позичив у її батька на купівлі гаражу приблизно 2 тис.доларів США у борг, який потім повернув. Гараж купував для своєї сімї. Позичати гроші у батька своєї дружини ОСОБА_3 не хотів, оскільки мав певні складнощі в стосунках. Гараж був оформлений на ОСОБА_2 з урахуванням економічного стану в країні в 90-ті роки та з метою приховати майно від можливих кредиторів,

ОСОБА_10, яка у судовому засіданні показала, що була знайома з ОСОБА_7 приблизно з 1992 року, оскільки проживали по сусідству, разом оформлювали дітей до школи, мали звязку по бізнесу. З огляду на вказане їй відомо, що у 2000 році ОСОБА_7 придбав гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, де вона також бувала. Останній мав власний автомобіль, у звязку з чим купував цей гараж. Вважає, що на купівлю гаражу подружжя ОСОБА_7 мали власні гроші, оскільки ОСОБА_7 працював, мав дохід від бізнесу. Її сімя неодноразово займала у ОСОБА_7 гроші,

дослідивши надані письмові докази -

-копію рішення Краматорського міського суду від 05.07.2016 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Донецької області від 10.10.2016 року, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділення частки із майна, що є спільною частковою власністю, задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частку гаражу літера «Ж» по вул.Дружби, 65 у м.Краматорську та на ? частку молоту ковальського МА 4132 (а.с.4-5),

-копію договору купівлі-продажу №1128 від 20.12.2000 року, за яким ОСОБА_2 набула право власності на гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, договір зареєстровано у БТІ м.Краматорська 28.12.2000 року (а.с.6),

-довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів (а.с.17-19),

-копію заочного рішення Краматорського міського суду від 05.03.2012 року про розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_2 (а.с.18),

-копію вступної та резолютивної частини рішення Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2016 року, яким встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сімєю з 01.05.2012 року по 12.04.2015 року, визнано спільною сумісною власністю останніх житловий будинок та земельну ділянку по вул.Заводська, 70 у м.Краматорську, у звязку з чим визнано за ОСОБА_6 право власності на ? частку вказаної нерухомості (а.с.29),

-ксерокопію трудової книжки на імя ОСОБА_7 (а.с.30-31),

-копію свідоцтва про смерть ОСОБА_7, який помер 12.04.2015 року (а.с.37),

-копію договору про накопичувальний депозитний вклад від 27.03.2001 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 на суму 9000 грн. (а.с.40),

-лист Першої Краматорської державної нотаріальної контори від 18.08.2017 року та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, відповідно до яким після смерті ОСОБА_7, померлого 12.04.2015 року, який на день смерті був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрито спадкову справу №346 за 2015 рік. До нотаріальної контори надійшли заяви про прийняття спадщини від доньок спадкодавця ОСОБА_4, ОСОБА_5 та цивільної дружини померлого ОСОБА_6 Інших заяв не надходило. Заповітів ОСОБА_7 не складав. 27.10.2016 року та 13.06.2017 року на імя спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину за законом на певне майно спадкодавця,

вважає, що позов ОСОБА_4 є обґрунтованим та її вимоги слід задовольнити.

Як встановлено, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з 14.02.1998 року перебували у шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду від 05.03.2012 року.

Під час шлюбу ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу №1128 від 20.12.2000 року, зареєстрований у БТІ м.Краматорська 28.12.2000 року, за яким ОСОБА_2 придбала гараж, загальною площею 22,5 кв.м, розташований у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Представник відповідачів ОСОБА_3 заперечуючи проти віднесення вищевказаного гаражу до спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 не надав доказів в підтвердження своїх доводів, зокрема не представив доказів того, що кошти, за які таке майно було придбане (джерело набуття), належать йому або ОСОБА_2 особисто, не довів мету придбання майна, за якою б обєктивно вбачалося, що гараж призначався виключно для задоволення потреб ОСОБА_2

Навпаки допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили доводи позивачки про те, що спірний гараж купувався подружжям ОСОБА_2 за спільні сімейні, а також узяті у борг, гроші, які потім віддавалися з сімейного бюджету. Гараж купувався для потреб сімї, з метою зберігання там наявного в користуванні автомобіля.

В супереч тверджень представника відповідачів ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_7 грошових коштів не мав та не працював, в підтвердження чого представником надана копія трудової книжки ОСОБА_7, протипоставлені показання вищевказаних свідків, які пояснили, що ОСОБА_7 займався підприємницькою діяльністю, мав достатні доходи, в підтвердження чого суду надана копія договору банківського внеску, з якого вбачається, що після купівлі гаражу 20.12.2000 року, вартістю 3036 грн. вже 27.03.2001 року ОСОБА_7 вніс на депозит терміном на один рік грошову суму 9000 грн.

На підставі наведеного суд вважає, що гараж у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську був придбаний подружжям ОСОБА_2 під час шлюбу, за спільні сумісні кошти, в інтересах сімї, у звязку з чим дане майно відповідає критеріям спільного сумісного майна, яке в рівних частках належить обом з подружжя.

Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС (статті 106, 107 СК України) чи з дати набрання рішенням суду законної сили (статті 109, 110 СК України), а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК України).

Судом встановлено, що гараж був придбаний 20.12.2000 року; шлюб між ОСОБА_2 розірвано судовим рішенням від 05.03.2012 року, яке набрало законної сили 16.03.2012 року; ОСОБА_7 помер 12.04.2015 року.

Представник відповідачів ОСОБА_3 зазначає, що від моменту розірвання шлюбу та до моменту смерті ОСОБА_7 пройшло більше трьох років, протягом яких останній позову щодо права на гараж не заявив, у звязку з чим останній не може вважатися спадковим майном, а також зазначив, що спільне сумісне майно подружжя було поділено добровільно.

Такі доводи в частині їх відношення до спірного гаражу суд не може узяти до уваги. Так, згідно ст.69 СК України дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Але таке право на поділ спільного сумісного майна реалізується незалежно від розірвання шлюбу. При цьому договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікову зі складу усього майна подружжя, має бути нотаріально посвідчений.

Враховуючи те, що спірний гараж є зареєстрованим нерухомим майном, а суду не надано нотаріального договору подружжя ОСОБА_7 про поділ майна, за яким би визнавався перехід у особисту приватну власність ОСОБА_2 набутого під час шлюбу гаражу у дворі будинку №29 по вул.Двірцева у м.Краматорську, то суд вважає, що після припинення шлюбу ОСОБА_2 спірний гараж залишався у їх спільному володінні, права ОСОБА_7 на гараж порушені не були до моменту його смерті, у звязку з чим зі смертю ОСОБА_7 відкрилася спадщина на ? частку гаражу, яка на підставі ст.60 СК України належала померлому.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Як вбачається з листа-повідомлення Першої Краматорської державної нотаріальної контори, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулися доньки спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_6, яка згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 11.05.2016 року, проживала з ОСОБА_7 однією сімєю з 01.05.2012 року по 12.04.2015 року.

З огляду на вказане позивачка ОСОБА_4, претендуючи на спадщину, предявила позовні вимоги до осіб, які вважають себе спадкоємцями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також до ОСОБА_2, за якою зареєстрований спірний гараж.

Враховуючи положення ст.1258 ЦК України, яка визначає черговість спадкування за законом, а саме те, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу, відповідачка ОСОБА_6 не має права на спадкування за законом, оскільки наявні двоє спадкоємців першої черги, які заявили про своє бажання прийняти спадщину.

На підставі наведеного, за ОСОБА_4 слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 12.04.2015 року, на ? частку гаражу, розташованого у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29, загальною площею 22,5 кв.м.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» за рахунок відповідачів позивачці слід відшкодувати понесені витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК України, ст.ст.60, 68, 69 СК України, ст.ст.1258, 1261, 1264 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 12.04.2015 року, на ? частку гаражу, розташованого у м.Краматорську по вул.Двірцева у дворі будинку №29, загальною площею 22,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору по 183,73 грн. з кожної.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Марченко