Справа №584/439/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1399/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 23 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області, третя особа - державний нотаріус Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3, про визнання незаконною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_4 просила суд визнати незаконною постанову державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.02.2017 року та зобовязати вказаного державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5

Свої вимоги мотивує тим, що вона є спадкоємцем першої черги померлого 15.05.2009 року ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири у м. Києві, та яку останній прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті свого сина 13.05.2001 року ОСОБА_6 24.02.2017 року позивач звернулась до Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте 28.02.2017 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва. При зверненні до нотаріуса позивачем було подано відповідний пакет документів, зокрема і дублікат правовстановлюючого документу на спадкове майно, за відсутності його оригінала, - копію свідоцтва про право власності на квартиру. Вважає дії нотаріуса з приводу відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину неправомірними, оскільки нотаріус має доступ до відповідних реєстрів та може отримати всю необхідну інформацію не вчинення нотаріальної дії. Крім того, в оскарженій постанові не зазначено які саме оригінали документів не було надано позивачем та не наведено обґрунтованих підстав такої відмови.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23.06.2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково: визнано незаконною постанову державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області на користь ОСОБА_4 640,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, державний нотаріус ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення, просить рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачем не було подано до нотконтори всіх необхідних документів, а надано лише заява підписана її представником, копія паспорту та коду, копія довіреності, без надання оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності померлого ОСОБА_5 на частину квартири. Вказує, що право власності спадкодавця ОСОБА_5 на 1/4 частини квартири у м. Києві за ним у встановленому законом порядку не було зареєстроване, що позбавляє нотаріуса скористатися державним реєстром. Крім того, оригінали документів на вказану квартиру позивачем не надавались, тому нотаріус в оскарженій постанові не мала можливості вказати реквізити правовстановлюючого документу.

В судовому засіданні нотаріус районної державної нотконтори підтримала доводи апеляційної скарги в частині скасування рішення про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій і просила задовольнити.

Представник позивач вважає рішення законним та обґрунтованим, оскільки він на має можливості представити оригінал правовстановлюючого документа про право власності померлого чоловіка позивача, дублікат якого зберігається у Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови зобовязати державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом не оскаржується.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова державного нотаріуса не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у ній відсутні достатньо чіткі, зрозуміло сформульовані причини відмови у вчиненні нотаріальних дій, зокрема вказівки на відповідні документи, оригінали яких не подано нотаріусу, а подано їх копії, що дало б позивачу можливість трактувати і керуватися цими відомостями у своїх діях, що свідчить про недотримання принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, гарантованого ч. 1 ст. 8 Конституції України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

З цивільної справи вбачається, що ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 15.05.2006 року (а.с. 5, 73 (зворотній бік)).

За життя ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_6, померлого 23.05.2001 року, зокрема, у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.07.2000 року. Крім того, по 1/4 частці вказаної квартири успадкували його: матір ОСОБА_4, син ОСОБА_7, дружина ОСОБА_8 (а.с. 8).

Право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 за життя не зареєстровано (а.с. 37, 46-49)

24.02.2017 року ОСОБА_4 через свого представника - ОСОБА_9, звернулась до Путивльської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_5, а саме на 1/4 частку однокімнатної квартири АДРЕСА_1. До вказаної заяви було додано копію паспорту та коду ОСОБА_9, копія довіреності (а.с. 9, 32-35).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_3 Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 28.02.2017 року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті 15.05.2009 року ОСОБА_5 (а.с. 10).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно з п. 3 глави 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, у постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Зі змісту оскаржуваної постанови нотаріуса від 28.02.2017 року вбачається, що вона містить дату вчинення, реквізити нотаріальної контори, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який виніс постанову, та заявника, порядок оскарження постанови, а також зазначено підстави відмови з посиланням на чинне законодавство, зокрема, неподання заявником документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з положень ст. 182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Як встановлено матеріалами справи, право власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 за життя у встановленому законом порядку не зареєстровано.

Таким чином, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2017 року була винесена у відповідності до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність підстав для визнання незаконною постанови державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Отже, через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконною постанови державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій та розподілу судових витрат скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні цієї вимоги ОСОБА_4

У звязку із скасування рішення місцевого суду в частині визнання постанови нотаріуса незаконною, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає скасуванню рішення місцевого суду і в частині вирішення судових витрат на користь позивача.

Проте, внаслідок задоволення апеляційної скарги частково, враховуючи, що державний нотаріус ОСОБА_3 є посадовою особою Путивльської державної нотаріальної контори, з ОСОБА_4 на користь Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області на відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги підлягає стягненню 404,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 23 червня 2017 року в частині визнання незаконною постанови державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року в частині відмови у вчиненні нотаріальних дій та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_4 в частині визнання незаконною постанови державного нотаріуса Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області ОСОБА_3 від 28.02.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Путивльської районної державної нотаріальної контори Сумської області на відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги 404,00 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: