Справа № 467/592/17
УХВАЛА

19.09.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Похитун М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною.

В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з письмовим клопотанням про призначення по справі повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи «загальної дієздатності ОСОБА_4Л.» з підстав, викладених в клопотанні.

Просив суд призначити заочну повторну комплексну судову психолого психіатричну експертизу «загальної дієздатності ОСОБА_4Л.», проведення якої доручити Головному бюро судово медичної експертизи МОЗ України або ж Обласному бюро судово медичної експертизи МОЗ України в Миколаївській області, а на вирішення експертів поставити наступні питання :

1)чи міг ОСОБА_4 писати, читати і розуміти прочитане на момент підписання заяви від 18.02.2011 року про відмову від спадщини у державного нотаріуса ?

2)якщо ОСОБА_4 міг писати, читати і розуміти прочитане на момент підписання заяви від 18.02.2011 року про відмову від спадщини, то з якою ймовірністю це могло мати місце ?

В судовому засіданні представник позивача додатково пояснив суду, що дана експертиза може бути доказом того, що позивач підписала заяву про відмову від спадщини під впливом обману.

Крім того, уточнив, що просить доручити проведення експертизи Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, а в разі відсутності цієї установи обласному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України в Миколаївській області.

Позивач підтримала клопотання свого представника.

Представник відповідача заперечила проти задоволення клопотання з тих підстав, що висновки такої експертизи не стосуються обставин даної справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, про його час та місце повідомлений належно, в судовому засіданні був представлений своїм представником.

Третя особа державний нотаріус Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про його час та місце повідомлений належно, 10 серпня 2017 року направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зясувавши позиції представника позивача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи заявленого клопотання, суд приходить до такого.

В своїй позовній заяві позивач просить суд визнати недійсною її заяву від 24 вересня 2014 року про відмову від спадкування земельної ділянки площею 5, 72 га за заповітом ОСОБА_6 № 290 від 26.10.2005 року, в обґрунтування якої посилається на те, що вказана заява була написана нею під впливом обману.

В клопотанні про призначення експертизи представник позивача ставить питання про призначення заочної повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи відносно відповідача ОСОБА_4, висновки якої, на думку представника позивача, можуть підтвердити те, що заява від 24.09.2014 року написана позивачем ОСОБА_1 під впливом обману.

Згідно положень ч.1,2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно розяснень п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

За такого, з урахуваннямпредмету позову, обґрунтування необхідності призначення експертизи і змісту запропонованих представником позивача питань, суд приходить до висновку, що доведення обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не потребує експертного висновку і вирішення справи не залежить від визначення психічного стану відповідача ОСОБА_4, оскільки в позовній заяві позивач ставить питання про визнання недійсною заяви, яка була написана нею особисто, а не відповідачем.

Окрім цього, суд звертає увагу, що в рамках даного цивільного провадження будь-яка експертиза не призначалась і не проводилась, а тому призначення повторної експертизи в рамках цього ж провадження є неможливим.

Вимога щодо доручення проведення експертизи одній установі, а в разі її відсутності іншій є недопустимою.

За таких обставин, клопотання представника позивача призначення повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про призначення повторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Явіца