Справа №: 2-н-380/2011
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О. І.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу за скаргою Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на бездіяльність державного виконавця Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

В С Т А Н О В И В:

24.07.2017 року КП «ТВКГ» звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області, яка мотивована тим, що 15.02.2012 року відділом ДВС було відкрите виконавче провадження за судовим наказом про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ТВКГ» заборгованості за спожиті комунальні послуги в сумі 4 957.32 грн.. Впродовж останнього року мали місце факти неодноразового повернення судового наказу з причин відсутності коштів у боржника та майна на яке можливо звернути стягнення, а також відсутності повної дати народження боржника. 13.07.2017 року скаржник отримав Повідомлення від державного виконавця Куницької Т.О. про повернення виконавчого документу №2н-380/2011 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 09.11.2011 року, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, а саме, відсутня повна дата народження боржника. Вважає дії державного виконавця незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству України.

В судове засідання сторони не зявилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Скаржник вказує, що підтримує свої вимоги та просить задовольнити скаргу. Представник Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області просить відмовити у задоволенні скарги.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено, що 05.09.2011 року у справі за заявою КП «ТВКГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, був виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість в сумі 4 957.32 грн. (а.с. 14).

09.11.2011 року, згідно заяви від 10.10.2011 року, заявник отримав копію судового наказу (а.с. 17, 42).

Постановою державного виконавця від 15.02.2012 року за судовим наказом від №2н-380 виданим 09.11.2011 року було відкрите виконавче провадження, а постановою від 02.07.2012 року виконавчий документ був повернутий стягувачеві, у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення (а.с. 45, 46).

Постановою державного виконавця Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 31.05.2017 року вказаний виконавчий документ був знову повернутий стягувачеві, у звязку з неможливістю встановити особу боржника та його місцезнаходження (а.с.47).

23.06.2017 року КП «ТВКГ» повторно звернулось до Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області з заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним судовим наказом (а.с. 43).

Повідомленням державного виконавця Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 № 5139 від 10.07.2017 року, Судовий наказ №2н-380 виданим 09.11.2011 року Южноукраїнським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 4 957.32 грн., повернутий стягувачу без виконання, у звязку з відсутністю повної дати народження боржника (а.с. 40-41).

Южноукраїнський міський ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області надав письмові заперечення на скаргу де зазначив, що повернув судовий наказ №2н-380 від 09.11.2011 року стягувачу, відповідно до вимог п.6) ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадженя", у звязку з відсутністю повної дати народження боржника. Згідно ст. 8 Закону України "Про виконавче провадженя", рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, а у разі відсутності повної дати народження боржника, державний виконавець не може відкрити виконавче провадження за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження, оскільки воно не відповідатиме вимогам Закону України "Про виконавче провадженя". Таким чином вважає, що при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець діяв відповідно довимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З 05.10.2016 року діє Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

Відповідно до п.7 зазначеного Закону, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з наведеного, до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції 1999 року) зі змінами, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 6 вказаного Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" 1999р.).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, до переліку яких відносяться і виконавчі листи, що видаються судами.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наділений досить широкими правами та обов'язками щодо примусового виконання рішень судів та актів інших органів. Тобто державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, а саме його обов'язком є отримання ідентифікаційного коду через контролюючі органи. А вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 11 вищезазначеного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 3) ч. 3 ст. 11 даного Закону, надає право державному виконавцю з метою захисту інтересів стягувача, самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника чи місця або дати його народження не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, Повідомленням державного виконавця Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_2 № 5139 від 10.07.2017 року, Судовий наказ №№2н-380 виданий 09.11.2011 року Южноукраїнським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 4 957.32 грн., повернутий стягувачу без виконання, у звязку з відсутністю повної дати народження боржника (а.с. 40-41).

З огляду на це, суд вважає такі дії державного виконавця свідчать про небажання провести виконавчі дії з виконання рішення суду.

Згідно ч. 2ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи викладене та доводи, наведені в скарзі, суд вважає, що у разі не зазначення дати народження боржника у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3) ч. 3ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, та отримання відомостей про дату народження боржника, а тому згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця не було жодних правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, без прийняття до виконання.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, прийшов до переконання, що скарга КП «ТВКГ» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18,19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Комунального підприємства «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» на бездіяльність державного виконавця Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, в частині недотримання строків направлення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно судового наказу №2н-380 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 09.11.2011 року про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати Повідомлення державного виконавця Южноукраїнського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 №5139 від 10 липня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання згідно судового наказу №2н-380 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 09.11.2011 року про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1.

Зобовязати Южноукраїнський міський відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, відкрити виконавче провадження згідно судового наказу №2н-380 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 09.11.2011 року про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення або протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3