Справа № 204/4922/17
Провадження № 2/204/1657/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

У звязку з перебуванням судді у відпустці, питання про відкриття провадження вирішується 28.08.2017 року.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю, що дана заява не відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме:

-не точно зазначено найменування нотаріальної контори;

- не точно викладений зміст позовних вимог, а саме не точно визначено склад осіб, які беруть участь у справі, так, відповідно до ч.2 п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження в справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга ст.1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини;

- не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину справи, так:

1.не зазначено нового технічного паспорту, станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою;

2.не зазначено довідки з місця проживання померлого ОСОБА_3;

-не зазначено доказів ринкової вартості домоволодіння №27 по вулиці Кипуча у м.Дніпро, на момент звернення позивача до суду з позовною заявою у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", згідно якого, оцінка майна є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності;

-не зазначено доказів ринкової вартості земельної ділянки, загальною площею 0,1га, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вулиця Кипуча, буд.27, на момент звернення позивача до суду з позовною заявою у відповідності до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", згідно якого, оцінка майна є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 КПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться у ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких встановлено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 р. з наступними змінами і доповненнями, розяснено, що вартість спірного майна визначається по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. На підставі відомостей про дійсну вартість спірного майна за яку її можливо продати у м.Дніпро, виходячи з середньої ринкової вартості на аналогічне майно у цьому районі м.Дніпро, суд приходить до переконливого висновку про те, що позивачем не вірно визначений розмір судового збору.

Враховуючи наведене, суд попередньо визначає розмір судового збору у максимальному розмірі 8000,00 грн., оскільки згідно Закону України «Про судовий збір», на день подання позивачем позовної заяви, судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 8000,00 грн. Як вбачається, позивачем надано суду квитанцію про сплату судового збору на суму 1000,00 грн. за подання позовної заяви з вимогою майнового характеру.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду позовної заяви за кожну позовну вимогу позивачу необхідно сплати судовий збір.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені дві позовні вимоги майнового характеру, з яких одна про визнання права власності на частину домоволодіння №27 по вулиці Кипуча у м.Дніпро та визнання права власності на частину земельної ділянки.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1000,00 грн.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні становить 1600 грн. 00 коп.

Згідно Закону України «Про судовий збір», на день подання позивачем позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, за позовною вимогою майнового характеру позивачу слід оплатити судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 8000,00 грн. (попередньо визначений розмір судового збору судом у максимальному розмірі, за одну позовну вимогу майнового характеру).

Платіжні реквізити для перерахування судового збору:

«Отримувач коштів - Управління Державної казначейської служби України у Чечелівському районі м. Дніпра, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253, Банк отримувача - ГУДКСУ у Дніпропетровській області, Код банку отримувача (МФО) 805012, Рахунок отримувача 0008, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа)».

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому, вважаю за необхідне, залишити позовну заяву без руху і надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху, але не більше ніж до 06.09.2017 року.

У випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Токар