Справа № 450/1803/17 Провадження № 2/450/1368/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є. О.

при секретарі Курпіта П. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

встановив:

04.07. 2017 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач у позовній заяві просить суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 2, 4142 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_2, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12.05. 2004 року.

Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликаються на такі обставини:

позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця, проте у позасудовому порядку здійснити спадкування не має можливості, оскільки спадкодавцем за життя було втрачено правовстановлючі документти на спадкове майно. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

за час свого життя, з підстав, що не заборонені законом, а отже згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України правомірно, ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 2, 4142 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_2, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12.05. 2004 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 помер, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 01.07. 2014 року. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України у день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України у склад спадщини ОСОБА_3, крім іншого, увійшло право власності на зазначене вище майно. За життя ОСОБА_3 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

До спадкоємців першої черги спадкування, згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_3 належить позивач ОСОБА_1 - дочка спадкодавця, факт родинних відносин першої лінії споріднення підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5

Відповідно до Довідки № 167 від 25.04. 2017 року, видана виконавчим комітетом Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1. На день його смерті разом з ним проживала та була зареєстрована: дочка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає та зареєстрована за вказаною адресою і на даний час. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Із оголошення в газеті «Голос Народу» № 30 (1634) слідує, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12.05. 2004 року було втрачено.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем першої черги спадкування після смерті спадкодавця; те, що позивач вчинив дії, що свідчать про прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно були втраченими; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, ст.ст. 1218 - 1223, 1225, 1258, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_1, - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку площею 2, 4142 га, на території Вовківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_2, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 12.05. 2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяЄ. О. Данилів