Справа № 509/4097/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь, Одеської області цивільну справу за позовом Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ( далії по тексту банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2016 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 23 листопада 2005 року між банком та відповідач був укладений кредитний договір № 143/05Ф згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 35.000 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13.50 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредит з кінцевим терміном повернення, до 22 листопада 2010 року, у забезпечення виконання зобовязань по кредитним договором 24 листопада 2010 року був укладений договір застави за умови якого, у заставу переданий транспортний засіб. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує.

В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 1 516 984 грн. та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі.

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 23 листопада 2005 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 143/05Ф та отримав кредит у сумі 35.000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13.50 % на рік на суму залишку заборгованості за кредит з кінцевим терміном повернення, до 22 листопада 2010 року.

Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач надав розрахунок заборгованості за кредитним договором на 12 жовтня 2016 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає:

- заборгованість за кредитом 22 260.41 дол. США;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 24 578.48 дол.США.;

- заборгованість комісією за користування кредитом 313 208.97 грн.;

- штраф ( процентна складова) - 313 208.97 грн.

А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 1 516 984.42 грн., згідно курсу НБУ;

З розрахунком заборгованості відповідач не погоджується. В ході розгляду справи було встановлено, що в червні 2008 року банк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення грошей, в рамках цивільного провадження 2/1677/2008 року предметом якого було стягнення заборгованості за кредитним договором від 23.11.2005 року було прийнято рішення згідно якого позов був задоволений та було стягнуто з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 24012.77 дол.США та судові витрати в розмірі 1194.38 грн. 30 березня 2009 року на підставі заяви представника банка та виконавчого листа № 2-1677 виданого 03.02.2009 року було відкрито виконавче провадження № 12086488.

30 вересня 2011 року виконавчий документ був повернутий стягувачу на підставі ст. 47 ч.1п.3 ЗУ «Про виконавче провадження» під час примусового виконання сума боргу була частково погашена, що підтверджується постановою державного виконавця від 30.09.2011 року.

Позивач надав суду розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с14), з якого видно, що початок розрахунку починається з 23.11.2005 року, з урахуванням обставнин, які були встановлені під час розгляду справи, наявності виконавчого документа, часткового погашення боргу по кредитному договору, суд відноситься критично до даного розрахунку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони

посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищевказаного суд критично відноситься до розрахунку, який надав позивач, а тому відповідно до ст. 213 ЦПК України під час розгляду справи не зміг обґрунтувати свої позовні вимоги, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Позивач при поданні позову не сплатив судовий збір, при цьому розмір судового збору на січень 2016 року складає відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» 22754.77 (1 516 984.42х1.5%=22754.76) суд прийшов до висновку, що позов є необґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з банка на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 22 754.77 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,214 ЦПК України, ст.ст. 526,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного ОСОБА_1 Товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на користь держави судовий збір в розмірі 22 754.77 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 10 днів з оголошення рішення.

Суддя: Кириченко П.Л.