Справа № 212/5230/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в розмірі 320 000 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював в шкідливих умовах на підприємстві відповідача з 05.10.2009 по 14.12.2015 на різних посадах в підземних умовах всього 6 років 2 місяця. Внаслідок праці в шкідливих умовах захворів на професійні захворювання. Висновком МСЕК від 21.06.2017 йому первинно встановлено 45 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за професійними захворюваннями по зору з 13 червня 2017 року безстроково. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу страждає від постійного зниження зору на обидва ока, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювання не дає надії на видужання у майбутньому.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягала на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі.

Представник відповідача проти позову заперечувала у повному обсязі, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги не обґрунтовані, зазначила, що позивач працював на інших підприємствах зі шкідливими умовами праці більш тривалий термін ніж на підприємстві відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 працював у шкідливих умовах праці на ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» з 05.10.2009 по 14.12.2015 на посаді електрогазозварник ручного зварювання, ремонтно-механічний цех, перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.14-17).

31 березня 2017 року на підприємстві ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» було проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_3: променева катаракта обох очей, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого начальником головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ОСОБА_5 05 квітня 2017 року. Професійне захворювання виникло за обставин праці ВАТ «Суха Балка», ПАТ «Євраз ОСОБА_4», ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», а також ВО «Кривбасрудоремонт», АТ «Бебік» (а.с.3-6).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №645866 від 21.06.2017 ОСОБА_3 встановлено 45% стійкої втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності з 13 червня 2017 року безстроково (а.с.7).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_3 у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 45% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності та третю групу інвалідності, які встановлено не безстроково, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, необхідність в проведенні оперативного лікування правого ока, з урахуванням стажу роботи на інших підприємствах та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 20 000,00 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1КЗпП України, керуючись ст.ст. 10,11,60, 213-214,223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя, 20 000 (двадцять тисяч) гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. В. Колочко