Справа № 137/1003/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2017 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 02.07.2015 р. в с. Журавне Літинського району Вінницької області помер її батько ОСОБА_3. При житті спадкодавець склав заповіт яким заповів усе своє майно позивачу. Після смерті батька позивач оформила спадщину на земельні ділянки розташовані на території Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок розташований за адресою вул. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_3.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася надавши через канцелярію суду заяву якою просить: справу розглянути у його відсутність; позов підтримує, та просить його задовольнити (а.с. 53).

Представник відповідача Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області, до судового засідання не з'явився, однак до суду надійшли заява, про те, що відповідач просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, позов визнають (а.с. 51).

Відповідач ОСОБА_2 судового засідання також не з'явилася, однак до суду надійшли заява, про те, що відповідач просить справу розглянути у її відсутність та задовольнити позов (а.с. 54).

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 324079, виданим 06.07.2015 р. виконавчим комітетом Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області, ОСОБА_3 помер 02.07.2015 р., актовий запис № 24 (а.с. 6).

Заповітом, котрий посвідчений 03.07.2007 р. в с.Журавне Літинського району Вінницької області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким усе своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 5).

З довідки виконавчого комітету Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 228 від 04.07.2017 р. вбачається, що згідно запису з погосподарської книги власником житлового будинку по вул. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області був ОСОБА_3, який помер 02.07.2015 р.(а.с. 15). Зазначена інформація підтверджується також і випискою з погосподарської книги за № 227 виданої 04.07.2017 р. Журавненською сільською радою Літинського району Вінницької області (а.с. 17).

Довідкою за № 229 виданої виконавчим комітетом Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області 04.07.2017 р. стверджується, що по вул.. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області проживав і був зареєстрований до дня смерті 02.07.2015 р. ОСОБА_3 Разом з ним проживала його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає і по даний час (а.с. 16).

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за адресою вул. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області, будинок побудовано у 1968 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., допоміжною площею 31,2 кв.м., веранди літера «а», ґанку, погрібу з шийкою «Б», літньої кухні з сараєм «В», убиральні «Г», ями для кормів «Д», огорожі № 1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, хвіртки № 4 (а.с. 9-14).

Свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, серії НАТ № 505203 від 06.02.2016 р. та серії НАТ № 505204 від 06.02.2016 р.. засвідчується, що спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті померлого ОСОБА_3 являється ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року.

Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів").

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач ОСОБА_1 не може нотаріально оформити свої спадкові права, а інший спадкоємець - її мати та дружина спадкодавця позов визнає, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_3, та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області, та рахується за ОСОБА_3, який помер 02.07.2015 р. та після смерті якого спадщину прийняла спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 (позивач).

Як вбачається з платіжного доручення про сплату судового збору, розмір судових витрат, понесених позивачем, складає 1156,48 гривень, а тому з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути суму судових витрат зі сплаті судового збору

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88 174, 197, 213-215 ЦПК України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., беручи до уваги правову позицію ВССУ від 24.01.2011 р. у справі № 6-2064св10, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м., допоміжною площею 31,2 кв.м., веранди літера «а», ґанку, погребу з шийкою «Б», літньої кухні з сараєм «В», убиральні «Г», ями для кормів «Д», огорожі № 1, огорожі №2, воріт з хвірткою № 3, хвіртки № 4 яке розташоване за адресою вул. Польова, 22, с. Журавне Літинського району Вінницької області, та рахується за ОСОБА_3, який помер 02.07.2015 р.

Стягнути солідарно із Журавненської сільської ради Літинського району Вінницької області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1156 (одну тисячу сто пятдесят шість) грн. 48 коп. у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.