Справа № 167/1012/17
Провадження №4-с/167/19/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Форсюк Т.М.

з участю представника скаржника - ОСОБА_1

державного виконавця - Поліщук Н.Г.

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Рожище скаргу ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 про накладення штрафу від 28.07.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі вищевказаною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року ВП №53619593 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 гривень.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 09.11.2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до неї про визначення способу участі батька у вихованні дитини, встановлено час та дні для зустрічей ОСОБА_2 з дитиною - сином ОСОБА_5 у присутності матері за місцем фактичного проживання дитини та матері в кожну суботу місяця з 13:00 год до 15:00 години. 22 березня 2017 року державнем виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53619593 по виконанню даного рішення суду. Зазначає, що з часу набрання даним рішенням законної сили вона добровільно та сумлінно виконує його, жодних перешкод у спілкуванні батька з сином вона ніколи не створювала. 03.08.2017 року вона дізналася, що постановою державного виконавця від 28 липня 2017 року на неї накладено штраф у розмірі 1700 грн., начебто за невиконання рішення суду без поважних причин. Однак вказує, що з 15.06.2017 року по 25.06.2017 року вона разом з дитиною перебувала на відпочинку в м.Одесі, так як дитина хворіє простудними захворюваннями і потребує санаторного лікування, про що повідомила ОСОБА_2, службу у правах дітей Рожищенської райдержадміністрації та державного виконавця. В звязку з цим, вважає, що підстав, передбачених Законом України «Про виконаче провадження», для накладення на неї штрафу державний виконавець не мав.

В судовому засіданні представник скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила задовольнити заявлені вимоги. Разом з тим, суду пояснила, що ОСОБА_3 сумлінно виконує рішення Рожищенського районного суду, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. В установлений рішенням час вона надає можливість та не перешкоджає ОСОБА_2 спілкуватись з дитиною.

Головний державний виконавець Рожищенського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 в судовому засіданні в задоволенні скарги просила відмовити, так як при винесенні постанови від 28.07.2017 року про накладення штрафу по виконавчому провадженню ЄДРВП №53619593 керувалась виключно Законом України «Про виконавче провадження». Зазначила, що відповідно до вимог частини 1 статті 18 Законом України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішення, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вважає скаргу необгрунтованою, а викладені в ній вимоги такими що не підлягають задоволенню, оскільки винесена нею постанова про накладення штрафу від 28.07.2017 року є законною, обгрунтованою та відповідає вимогам законодавста і нею, як державним виконавцем, вчинялись дії передбачені Законом, які спрямовані на повне, вчасне та фактичне виконання виконавчого документу. Крім того, пояснила, що 13.06.2017 року отримала повідомлення від ОСОБА_3 про те, що у суботи 17.06.2017 року, 24.06.2017 року та 01.07.2017 року її не буде за місцем проживання, так як вона разом з дитиною з 15.06.2017 року їдуть в м.Одесу для оздоровлення сина (а.с.17). Однак вважає, що поїздка на оздоровлення не є поважною причиною.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_3 продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6. Він як батько не має вільного доступу до дитини. Лист ОСОБА_3, згідно якого вона повідомила, що має намір поїхати з дитиною на відпочинок для оздоровлення, він не отримував. Про його існування дізнався лише в липні місяці 2017 року. Тому вважає, що постанова державного виконавця є законною, в звязку з цим просить в зодоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізуваши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

В силу ст.124 Конституції України, ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначених у ст.3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 22 березня 2017 року головний державний виконавець Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4, розглянувши заяву стягувача про примусове виконання, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53619593 з виконання виконавчого листа №167/1102/15-ц, виданого 02 лютого 2017 року Рожищенським районним судом Волинської області про зобовязання ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод в участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Постановою головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року встановлено, що боржник систематично, а саме: 03.06.2017 року (повідомлення стягувача ОСОБА_2 від 09.06.2017 року), 17.06.2017 року (повідомлення Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області №3627/55/06 від 20.06.2017 року) та 24.06.2017 року (акт державного виконавця щодо перевірки виконання рішення суду від 24.06.2017 року із поясненнями ОСОБА_2 від 24.06.2017 року зобовязання державного виконавця не виконувала, тому постановлено накласти на ОСОБА_3 штраф на користь держави в розмірі 1700,00 грн. (а.с.6-7).

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу наведеної норми встановлено, що підставою для накладення штрафу є умисне невиконання боржником рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, у встановлений державним виконавцем строк без поважних причин, тобто державний виконавець має перед застосуванням штрафних санкцій з'ясувати, зокрема, наявність або відсутність поважних причин невиконання рішення і обов'язку виконати певні дії лише боржником.

В судовому засіданні встановлено також, що скаржник ОСОБА_3 з 15.06.2017 року по 25.06.2017 року перебувала разом з сином на базі відпочинку «Зоря» в м.Одеса. Разом з тим, попередньо повідомила про поїздку ОСОБА_2, службу у справах дітей Рожищенської райдержадміністрації та державного виконавця, що стверджується поштовим повідомленням (а.с.14, 15, 16, 17, 18, 19).

Враховуючи те, що державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій для зясування того, чи було умисне невиконання боржником рішення суду, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для винесення постанови від 20 березня 2017 року про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

За таких обставин суд вважає, що постанова державного виконавця від 28 липня 2017 про накладення штрафу на ОСОБА_3 винесена в супереч до вимог ч.2 ст.63, 68 ЗУ «Про виконавче провадження» та з порушенням ч.1 ст.75 ЗУ «Про виконавче провадження», що свідчить про неправомірність дій державного виконавця. У звязку із чим суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст.383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 від 28 липня 2017 року у ВП №53619593 про накладення штрафу на ОСОБА_3 в сумі 1700,00 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ: І.І.Сіліч