Справа № 136/1335/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

07 вересня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання в порядку спадкування за заповітом права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті склала на ім'я позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своє майно, в тому числі житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Для оформлення спадщини позивач, який спадщину прийняв, звернувся до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким він просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння.

Позивач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явивсь, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с. 3), яка на випадок своєї смерті склала на ім'я ОСОБА_1 особисте розпорядження (заповіт, а.с. 65), яким заповіла житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт не змінено і не скасовано.

З матеріалів Спадкової справи № 4/2017 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за заповітом прийняв ОСОБА_1 Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.

Для оформлення спадщини позивач звернувсь до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищевказане спадкове майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Відповідно до статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Як вбачається з технічного паспорту (а.с. 4-8), домоволодіння було збудовано в період з 1962-1970 р.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Вказане домоволодіння згідно технічного паспорту, довідки КП "ВООБТІ" від 12.07.2017 року № 95 та довідки Нападівської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 08.08.2017 року № 521, належало померлій ОСОБА_2

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач довів належними і допустимими доказами факт належності спадкового майна ОСОБА_2, у зв'язку з чим вказане майно входить до складу спадщини та може бути успадковане у встановленому законом порядку, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.І. Стадник