Справа № 237/1754/17
Провадження № 2/237/1217/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.08.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Ліпчанський С. М.,

при секретарі Бахтіяровій Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

До Марїнського районного суду Донецької області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і витребування майна з чужого незаконного володіння.

З позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 01.09.2007 року по 11.12.2013 рік.

За час перебування у шлюбі сторонами було набуто спільне майно - автомобіль DAF XF95.430, випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1, який 13.07.2012 року було зареєстровано за ОСОБА_2

У звязку із розірванням шлюбу та наявним спором про поділ майна Позивачем до Марїнського районного суду Донецької області було подано відповідний позов.

Але 03.02.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи 237/3611/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було зясовано, що ще у період шлюбу ОСОБА_2 здійснив відчуження спільного автомобіля ОСОБА_3, за яким 16.11.2013 року було зареєстровано право власності. При цьому відчуження спільного майна відбулось без відому та згоди Позивача.

Просить суд визнати договір купівлі-продажу автомобілю DAF XF95.430, випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оформлений у вигляді довідки-рахунку недійсним. Витребувати з чужого незаконного володіння автомобіль DAF XF95.430 випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1.

Представник позивача був присутній про розгляді справи, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані суду докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою.

Частиною 2 та 3 ст. 65 СК України передбачено, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином.

Згідно із ч.1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Оскільки правочин щодо відчуження транспортного засобу підлягає державній реєстрації, ОСОБА_2 для його здійснення мав отримати від Позивача письмову нотаріально посвідчену згоду, яку він не отримав.

Відповідно до ч. 4 ст. 369 ЦК України правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин. необхідних повноважень.

За змістом ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

За змістом статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до висновків встановлених у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 буз знайомий із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до укладення спірного правочину, та йому достовірно було відомо, що вони перебувають у шлюбі та те, що ОСОБА_2 не отримував згоди ОСОБА_1 на продаж автомобіля. Таким чином, згідно загальних засад цивільного судочинства ОСОБА_3 не можна визнавати добросовісним набувачем відповідно до договору купівлі-продажу автомобілю DAF XF95.430, випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оформлений у вигляді довідки-рахунку .

Керуючись ст.ст. 60, 65 СК України, ст. ст. 3, 8, 15, 16, 316, 355, 368, 369, 387 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 212-215, 234, 235 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним і витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу автомобілю DAF XF95.430, випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оформлений у вигляді довідки-рахунку недійсним.

Витребувати з чужого незаконного володіння автомобіль DAF XF95.430 випуску 2006 року, шасі № XLRTE47XS0E715977, державний номерний знак НОМЕР_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 28.08.17 року