Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 30 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.

ОСОБА_1

Секретаря судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до дочірнього підприємства «Експрес А «Лімітед» про відшкодування шкоди, завданої втратою багажу, - встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію за втрату багажа. В обгрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 26.08.2016 року поверталася автобусом дочірнього підприємства «Експрес А «Лімітед» з Іспанії до м.Житомира. Всі свої особисті речі спакувала до чорної дорожньої сумки та здала в багажне відділення автобуса маршруту Мурсія-Київ. Багаж в автобусі комплектувався за місцем кінцевого пункту пасажирів, а саме, у переднє праве відділення пакувався багаж пасажирів, в яких кінцева зупинка була м.Житомир та м.Київ. По прибуттю 28.06.2016 року о 19 год.10 хв. на автовокзал м.Житомира сумки чорного кольору з особистими речами їй ніхто не повернув. При зверненні до дирекції компанії їй запропоновано виплатити компенсацію в розмірі 300 Євро, що покриває лише вартість дорожньої сумки, фена та плойки. Позивач зазначала, що у багажі перебували переважно брендові речі, їх ціна значно більша від запропонованої відповідачем компенсації та оцінена нею в 65000 грн.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 20 червня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження та з'ясування обставин справи, просить скасувати зазначене рішення суду і постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 65 000 грн. компенсації за втрату багажа. На думку апелянта, суд дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами не було укладено договір на перевезення багажа, оскільки не оплачено його перевезення та не отримано квитанцію. В даному випадку багаж слідував разом з пасажиром, а не окремо, і перевізник взяв на себе обовязок щодо перевезення багажу в багажному відділенні. Проте, суд зазначеного не врахував. Вважає, що саме водій не дотримався порядку видачі багажу пасажирам на встановлених зупинках за квитанцією на його перевезення. Також на думку апелянта, суд помилково дійшов висновку про відсутність вини відповідача, оскільки він визнав факт втрати багажу, тому суд мав визначити розмір компенсації.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2016 року автобус транспортної компанії «Експрес-А» слідував рейсом Іспанія Житомир.

Судом також встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем був укладений договір перевезення, що підтверджується квитком на проїзд Житомир-Валенсія-Житомир. Багаж позивач здала водію, проте квитанцію на його перевезення не видавалася, опис речей, що містилися у валізі не складався, про їх цінність водій не попереджався. По приїзду до пункту призначення було виявлено втрату багажу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що підстав для стягнення з відповідача грошової компенсації за втрачений багаж немає.

При цьому судом враховано, що відповідно до ст.910ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобовязується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобовязується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його перевезення.

Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до ст.ст.1,39,41 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Документи для регулярних перевезень: для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу.

Пасажир має право перевозити з собою на автобусних маршрутах загального користування ручну поклажу, а також відповідно до законодавства про захист прав споживачів і правил перевезень користуватися іншими правами.

Пасажир зобовязаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, виконувати вимоги правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту.

Відповідно до п.40 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ від 18.02.1997 року №176 (далі Правил) за договором перевезення пасажира автобусом перевізник зобов'язується безпечно перевезти пасажира до пункту призначення, а в разі здавання ним багажу - доставити до пункту призначення багаж та видати його пасажиру або уповноваженій ним особі. Пасажир зобов'язується внести установлену плату за проїзд, а в разі здавання багажу до багажного відділення - плату за його перевезення.

Згідно з п.41 Правил пасажир повинен мати квиток на проїзд, квитанцію на перевезення багажу міжміськими маршрутами регулярних перевезень, які дійсні тільки на зазначений у них день і рейс автобуса.

У разі здавання ручної поклажі до багажного відділення транспортного засобу за її перевезення справляється плата як за перевезення багажу (п.75 Правил).

Згідно з п.76 Правил багаж пасажирів перевозиться у багажному відділенні автобуса (якщо це передбачено конструкцією автобуса) за плату.

У разі відсутності багажного відділення багаж перевозиться в салоні автобуса (одна одиниця - безоплатно, решта - за плату згідно з тарифом).

В даному випадку суд першої інстанції із посиланням на ст.60 ЦПК обгрунтовано вважав, що позивачем не доведено факт укладення договору перевезення багажа. А тому і відсутні законні підстави для покладення на перевізника обов»язку відшкодувати шкоду за втрачений багаж.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 209,303304,307,308,313-315ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: