У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Харечко С.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить:

1.Дії ПАТ «Рівнеобленерго» в частині ненадання інформації та відповіді на його письмове звернення від 31.07.2017 року, попередження № від 04.08.2017 року визнати такими, що порушують його права споживача.

2.Зобовязати ПАТ «Рівнетеплоенерго» надати інформацію про нарахування і оплату послуг з електропостачання по особовому рахунку №256179125 за три останні роки з врахуванням нарахованої суми субсидії.

3.Заборонити ПАТ «Рівнетеплоенерго» припиняти постачання електричної енергії до його помешкання після спливу 30 денного терміну від дати отримання попередження.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, у позовній заяві позивач посилається ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Законом України «Про судовий збір» звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16 при оплаті судового збору спеціальним законом, який регламентує питання оплати судового збору, є Закон України «Про судовий збір». Всі інші закони, які передбачають пільги або нульову ставку зі сплати судового збору, в тому числі норми ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», є загальними, тому їх не слід застосовувати.

Отже, Верховний Суд України цією постановою застосував ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як пріоритетну та зобов'язав споживачів все ж таки сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» , за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, тому розмір судового збору, який слід сплатити становить 1920 грн. 00 коп

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву, подано без додержання вимог, викладених у статтях119і120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява ОСОБА_1підлягає до залишення без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, а саме: здійснити оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючисьст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Рівнетеплоенерго» про захист прав споживача залишити без руху.

Надати позивачу строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною та буде повернута їй, що не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Харечко С.П.