Провадження № 2/752/1292/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.07.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участі секретаря - Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, позовом третьої особи ОСОБА_2 до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа - ОСОБА_1 - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (загальна площа земельної ділянки 0,1000 га), кадастровий номер НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В своєму позові зазначив, що він є сином і спадкоємцем померлої ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0.10 га.

Чоловік померлої - ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

12 травня 2016 року Державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. позивачу було видано свідоцтво на право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна, а саме на 77/200 частини домоволодіння з відповідною часткою надвірних будівель АДРЕСА_1 та належали матері на підставі свідоцтва на право власності.

26 серпня 2016 року Державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. постановою відмовив у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підставою відмови державного нотаріуса є те, що позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акту на вказану земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

Оригінал державного акту на земельну ділянку, після смерті матері позивача, не було знайдено, а отже є всі підстави вважати, що державний акт було втрачено, залишилась лише ксерокопія держаного акту на землю.

Оскільки новий правовстановлюючий документ на земельну ділянку на померлу, відмовляють оформити, він вимушений звернутися до суду з вказаним про визнання права власності на частину земельної ділянку в порядку спадкування за законом.

Крім цього у березні 2017 року третя особа ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа - ОСОБА_1 - про визнання права власності на ? частину земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (загальна площа земельної ділянки 0,1000 га), кадастровий номер НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В своєму позові зазначила, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 09 квітня 2013 року, виданого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, вона набула права власності в порядку спадкування за законом на 77/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Право власності на 1/2 частину земельної ділянки, загальною площею 0.10 га, на підставі державного акта належало ОСОБА_3, яка була спадкодавцем її померлого чоловіка ОСОБА_4

Державний акт був виданий ОСОБА_3 на підставі рішень Київської міської ради від 19 серпня 1999 року № 8/494 та від 02.10.2001 року за № 35/1469, для будівництва та обслуговування житлового будинку на території АДРЕСА_1. Вказаний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-01590.

Оригінал державного акту на земельну ділянку, після смерті ОСОБА_3, не був знайдений ОСОБА_4, а тому, він не зміг його надати нотаріусу при оформленні спадщини, та оформити своє право на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно, і вона, після смерті чоловіка, не маючи оригіналу державного акту, тривалий час не мала можливості оформити своє право на земельну ділянку в порядку наступного спадкування.

Іншим спадкоємцем померлої ОСОБА_3 є її син - ОСОБА_1, з яким вони не спілкувалися.

Оскільки новий правовстановлюючий документ на земельну ділянку на померлу, оформити не виявляється можливим, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності на ? частину земельної ділянку в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач не з'явився, представник позивача через канцелярію суду надав заяву, в якій просив позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Відповідач - Київська міська рада, свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала письмі пояснення в яких просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, свого представника в судове засідання не забезпечило, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. На адресу суду надіслали письмі пояснення в яких просять розгляд справи проводити у відсутності їх представника та прийняти рішення на підставі поданих стороною позивача доказів та згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив позов третьої особи задовольнити в повному обсязі, розгляд справи проводити у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 та позов третьої особи ОСОБА_2 підлягають задоволенню, з таких мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, яка 25.07.2005 року померла, про що відділом реєстрації смерті у м. Києві складено актовий запис № 13722.

Після смерті ОСОБА_3 залишалася спадщина у вигляді частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки загальною площею 0.10 га, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку на підставі рішення Київської міської ради та розташована у Голосіївському районі АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги є позивач ОСОБА_1, який є сином померлої та її чоловік ОСОБА_4, які на час смерті ОСОБА_3 постійно проживали та були разом з нею зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину після ОСОБА_3

За час життя ОСОБА_4 уклав шлюб з третьою особою - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 видане 31 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в місті Києві, актовий запис №998.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, про що відділом реєстрації смерті у м. Києві складено актовий запис № 14529.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством.

Після смерті ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 09 квітня 2013 року, виданого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 набула права власності в порядку спадкування за законом на 77/200 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з двох жилих будинків з господарськими будівлями та спорудами.

12 травня 2016 року Державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. позивачу - ОСОБА_1 було видано свідоцтво на право на спадщину на 1/2 частину, а саме на 77/200 частини домоволодіння з відповідною часткою надвірних будівель АДРЕСА_1 та належали померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради 25 травня 2004 року, на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 13 травня 2004 року № 877-С/ЖБ, зареєстрованому в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності 27 травня 2004 року, записаного в реєстрову книгу № 274-6 за реєстровим № 41317.

26 серпня 2016 року Державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. постановою відмовив у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1, а саме у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, яка складається з 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Підставою відмови державного нотаріуса - є те, що позивачем не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а саме державного акту на вказану земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як посилається в своєму позові позивач - оригінал державного акту на земельну ділянку, після смерті матері не було знайдено, т.ч державний акт було втрачено, наявна ксерокопія держаного акту на землю.

Судом встановлено, що 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0.10 га, за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій ОСОБА_3, на підставі державного акта на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0.10 га, який був виданий ОСОБА_3 на підставі рішень Київської міської ради від 19 серпня 1999 року № 8/494 та від 02.10.2001 року за № 35/1469, для будівництва та обслуговування житлового будинку на території АДРЕСА_1. Вказаний акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 79-2-01590. (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в момент його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відомості щодо наявності інших спадкоємців, окрім позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2, які б своєчасно виявили бажання реалізувати належні їм спадкові права у спадковій справі до майна померлоїОСОБА_3 та померлого ОСОБА_4, відсутні.

Оскільки оформити новий правовстановлюючий документ на земельну ділянку на померлу, у спадкоємців за законом не виявляється можливим, позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_2 позбавлені можливості нотаріально оформити своє право на спадкове майно, в зв'язку з чим позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.316, 325, 328, 334, 346, 1216, 1217, 1218, 1220, 1276 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частину земельної ділянку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (загальна площа земельної ділянки 0,1000 га), кадастровий номер НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов третьої особи ОСОБА_2 до Київської міської ради, Головного територіального управління юстиції у м.Києві, третя особа - ОСОБА_1 - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частину земельної ділянку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (загальна площа земельної ділянки 0,1000 га), кадастровий номер НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.В. Шумко