Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/415/17
№ провадження 2/624/320/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
смт. Кегичівка 18 вересня 2017 року
Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку заочного провадження, у залі суду, позов ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за невиконаним грошовим зобовязанням,-
Сторони у судове засідання не зявились. Представник позивача надав заяву про підтримання позову, розгляд справи без його участі та участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судові засідання двічі поспіль не зявилась, причини неявки не повідомила, заяв від неї не надходило.
Відповідач повістки, направленні на адресу що вказана в позовній заяві, не отримує, у зв'язку з чим кореспонденція повертається без вручення за закінченням терміну зберігання.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи це, а також відсутність заперечення з боку позивача, суд, відповідно до ч.4 ст. 169 та ч.1 ст. 224 ЦПК України, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з позовом, 10 квітня 2015 року між сторонами укладений письмовий договір купівлі-продажу належного позивачеві будинку з надвірними будівлями, меблями та предметами побутового призначення по вул. Молодіжній, 31а с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області. Зазначений договір був посвідчений приватним нотаріусом Кегичівського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрований в реєстрі за №256.
Сторони погодилися, що все зазначене майно буде продано відповідачеві за суму еквівалентну 8500 доларів США, які вона зобовязалася надати позивачеві після оформлення договору купівлі-продажу у нотаріуса.
До моменту підписання договору купівлі-продажу будинку, позивач з ним не ознайомилася та не читала його, також їй не було повідомлено, що розрахунок за даним договором повинен був проводитися до моменту його підписання, якщо інше не встановлено самим договором. Копію зазначеного договору після його підписання їй також не було надано. ЇЇ вона отримала лише 15 червня 2017 року звернувшись до нотаріуса. Ознайомившись з цим договором позивачеві стало відомо, що гроші за проданий будинок вона отримала повністю до підписання договору купівлі-продажу.
Тільки після оформлення договору купівлі-продажу будинку у нотаріуса сторони поїхали до с. Бесарабівка для розрахунку за будинок. В присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідач передала позивачеві 5000 доларів США та повідомила, що в даний час у неї скрутне матеріальне становище, грошей більше вона не має, але зобовязується повернути їй залишок коштів в сумі 3500 доларів США до 05 квітня 2016 року, про що в присутності тих самих свідків написала розписку.
Після цього позивач неодноразово спілкувалася з відповідачем і спочатку вона обіцяла повернути їй залишок боргу в сумі 3500 доларів США, а при останній зустрічі взагалі повідомила їй, що ніяких грошей вона повертати не буде, що позивач ошукала її і будинок не коштує тих грошей, які вона вже віддала.
З огляду на наведене, позивач, посилаючись на ст. 509, 530, 610, 612, 625, 626, 629, 655 ЦК України, вважає, що відповідачем порушено грошове зобовязання, що виникло внаслідок укладення між ними договору купівлі-продажу будинку, в звязку з чим просить стягнути з відповідача суму боргу, визначеного її розпискою, та три відсотки річних від суми заборгованості, за прострочення грошового зобовязання. До позову додано відповідний розрахунок заборгованості.
Дослідивши докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що факт отримання відповідачем коштів від позивача підтверджується відповідною розпискою.
Згідно з умовами цієї розписки відповідач купила будинок по вул. Молодіжній, 31а с. Бесарабівка Кегичівського району Харківської області за 8500 доларів США, віддала на руки 5000 доларів, а 3500 доларів при свідках ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобовязалася повернути до 05 квітня 2016 року.
Як зазначено у позовній заяві, відповідач, у строк, передбачений розпискою, свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконала, що і стало підставою для звернення з даним позовом.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 цього ж Кодексу передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим зобовязанням є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 610-612, 625 ЦК України.
Так, відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання.
Згідно з вимогами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.
Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.
Зазначені суми відповідачем не заперечені і не спростовані, доказів виконання зобовязання суду не надані.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 суд вважає належним чином доведеними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.
Згідно з п.4 ч.1 ст. 215 ЦПК України, при прийнятті рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 88 Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в сумі 975,79 грн.
Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,-
Заочне рішення може бути переглянуте Кегичівським районним судом Харківської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем дане рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
При відсутності заяви про перегляд чи апеляційного оскарження, рішення набирає законної сили після закінчення зазначених строків на їх подання.
Суддя Н.М. Куст