АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа 755/6882/17 Головуючий в І інстанції: Виниченко Л.М.
апеляційне провадження № 22-ц/796/8773/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше лізінг Україна» про захист прав споживача,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року дану позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив того, що позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 11 травня 2017 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2017 року, підставою для залишення позовної заяви ОСОБА_1 було те, що позивачем не сплачений судовий збір, у відповідності до Закону України «Про судовий збір», в позовній заяві не зазначено номери засобів зв'язку позивача, представника позивача та відповідача, якщо такі є відомості, не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину в обґрунтування вимог, наявність підстав для звільнення від доказування та не додано копію позовної заяви та копії доданих до неї документів для вручення відповідачу.

Оскільки недоліки позовної заяви не були виправлені, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист справ споживача», позивач звільнений від сплати судового збору. Водночас норма статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору. Сама по собі відсутність такої категорії осіб у встановленому в зазначеній нормі переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не означає, що споживачі такої пільги не мають, оскільки вона встановлена спеціальним Законом, який гарантує реалізацію та захист їх прав. З огляду на викладене, посилання суду на необхідність сплати позивачем судового збору є помилковим.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

В позовні заяві ОСОБА_1 зазначено місце проживання (перебування) позивача, його представника, та юридична адреса відповідача, поштовий індекс. Висновки суду про те, що в позовній заяві не зазначені номери засобів зв'язку позивача, його представника та відповідача, самі по собі не можуть бути підставою для повернення позовної заяви позивачу, оскільки справа не містить даних про те, що такі відомості відомі позивачу.

Крім того, з позовної заяви, вбачається, що при подачі позовної заяви позивачем також була надана копія позовної заяви, яка, як слідує із супровідного листа про повернення позовної заяви, була повернута районним судом позивачу разом з позовною заявою та іншими додатками на 2- арк. (а.с.10).

Згідно з роз'ясненнями, що викладені в пункті 7 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

В позовній заяві ОСОБА_1 приведено певні докази, які підтверджують обставини в обґрунтування його вимог. Діючий Цивільний процесуальний Кодекс України не передбачає конкретну форму викладу позовних вимог, а надає право позивачу вільно викласти зміст своїх вимог, які можуть бути уточнені судом під час попереднього розгляду справи або під час судового засідання.

Крім того, відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач протягом розгляду справи має право уточнити свої позовні вимоги, а суд у судовому засіданні може уточнити обставини судового спору, якщо вважає, що вони не чітко викладені у позовній заяві.

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання щодо прийняття позовної заяви ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про необхідність постановлення апеляційним судом ухвали про відкриття провадження у справі не заслуговують на увагу, оскільки вирішення цього питання у відповідності з вимогами ст.122 ЦПК України віднесено до компетенції суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 червня 2017 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: