печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Москаленко К.О.,

при секретарі - Березовській К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Крім неї, у квартирі зареєстрований відповідач, який з 06.05.2015 виїхав з квартири, створив іншу родину, однак, з місця реєстрації не знявся. За весь час з 06.05.2015 відповідач до квартири не повертався, його речі у квартирі відсутні, кореспонденція на його ім'я не надходить, витрат з утримання квартири відповідач не несе. Зважаючи на те, що відповідач відсутній у квартирі понад рік, позивач просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою.

Позивач у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, представником позивача через канцелярію суду подана заява про розгляд справи у відсутність представника позивача. Крім того, у заяві зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав, викладених у ньому, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду у газеті «Урядовий кур'єр» та газеті «Хрещатик», про причини неявки суду не повідомив.

За цих обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на письмову заяву представника позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність представника позивача і відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів.

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко .А.В., зареєстрованого в реєстрі за №2094. (а.с. 5)

Крім того, право власності позивача на квартиру квартири АДРЕСА_1 підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності, сформованого 29.11.2013. (а.с. 7)

Як вбачається з акта про непроживання від 14.09.2016, складеного уповноваженими особами КП «Хрещатик», сусіди позивача, які проживають за адресою: АДРЕСА_5, підтвердили, що відповідач не проживає у квартирі з 06.05.2015. (а.с. 13)

Також, актом про непроживання від 29.09.2017, складеним уповноваженими особами Печерської районної в місті Києва державної адміністрації сусіди позивача підтвердили, що відповідач з 06.05.2015 не проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб №60002-00-06 від 23.08.2017 підтверджується те, що у квартирі АДРЕСА_3, зареєстровано дві особи. (а.с. 65)

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні №12198467 від 23.10.2017, за адресою: АДРЕСА_4, станом на 23.10.2017 зареєстровані: ОСОБА_1 з 14.09.2006 та ОСОБА_2 з 08.06.2007.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Зі змісту ст. 405 ЦК України вбачається, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 №2 встановив, що реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України).

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1, і без поважних причин понад один рік, що підтверджується наданими письмовими доказами.

Судом не встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а також те, що йому чиняться перешкоди у користуванні зазначеною квартирою.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. 72 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянута судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О. Москаленко