Справа № 140/891/17 Провадження № 22-ц/772/2256/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою селянського фермерського господарства «Відродження» на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Відродження» с. Обідне Немирівського району Вінницької області про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки, -

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до СФГ «Відродження» с. Обідне про визнання припиненим договору оренди земельної ділянки, укладеного 17 січня 2008 року, зобовязання відповідача повернути належну позивачу земельну ділянку площею 3, 9814 га, що знаходиться на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Вимоги обґрунтовувала тим, що 17 січня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди належної їй на праві власності земельної ділянки, площею 3,9814 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Після закінчення строку договору відповідач продовжує використовувати земельну ділянку і незважаючи на вимогу повернути земельну ділянку, жодних дій щодо її повернення не вчинив.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2017 року позов задоволено.

Визнано припиненим договір оренди землі, укладений 17 січня 2008 року між ОСОБА_2 та СФГ «Відродження» с. Обідне Немирівського району в особі голови господарства ОСОБА_3 у звязку із закінченням строку дії договору 17 січня 2013 року.

Зобовязано СФГ «Відродження» с. Обідне Немирівського району Вінницької області повернути ОСОБА_2, земельну ділянку, належну її на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, площею 3,9814 га кадастровий номер :02:001:0020 розташованої на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

В апеляційній скарзі СФГ «Відродження» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник СФГ «Відродження» - ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що орендарем не дотримано процедури поновлення строку дії договору оренди землі, зокрема не укладено додаткової угоди про поновлення строку дії договору. Водночас суд першої інстанції не погодився із доводами представника відповідача про те, що ОСОБА_2 пропущено строк звернення з позовом до суду, з тих підстав, що про порушення свого права позивач дізналася із відповіді 24 лютого 2017 року про відмову у поверненні земельної ділянки.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

По справі встановлено, що на підставі Державного акта серії ВН №041486 про право приватної власності на землю виданого 21.12.2005 року Немирівською райдержадміністрацією, на підставі розпорядження Немирівської райдержадміністрації від 26.01.2005 року за № 18, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 3,9814 га в межах згідно з планом, що розташована на території Обідненської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14).

17 січня 2003 року між ОСОБА_2 та СФГ «Відродження» було укладено договір оренди землі б/н, згідно якого позивач передала відповідачу належну їй земельну ділянку в строкове платне користування. Договір зареєстровано у Немирівській філії ДП «Центр ДЗК» за реєстровим номером 68 15 травня 2008 року та передано орендарю за актом прийому- передачі (а.с. 9-11).

В п. 8 договору сторони погодили строк дії договору 5 років.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» ( в редакції чинній на момент укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у

володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації.

Водночас набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Тобто строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 18.01.2017 року у справі №6-2777цс16.

Таким чином, строк дії договору оренди земельної ділянки почався з 15 травня 2008 року і спливав 15 травня 2013 року.

Відповідно до п.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Знідно із ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення договору оренди) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на

поновлення договору.

У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням.

Відповідно до п. 8 договору оренди від 17 січня 2008 року після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

12 березня 2011 року набули чинності зміни до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», якою визначено порядок поновлення строку дії договору оренди зокрема частиною шостою встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч.8,9 ст. 33 Закону).

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14.

Тобто на момент закінчення строку дії договору 15 травня 2013 року діяли інші правила поновлення строку дії договору оренди землі і передбачають як відсутність заперечень орендодавця щодо поновлення дії договору, так і обовязкове укладення сторонами додаткової угоди про поновлення договору оренди, у місячний строк з дня закінчення строку дії договору.

Сторонами не заперечується, що після закінчення строку дії договору 15 травня 2013 року ОСОБА_2 потягом місяця не надіслала орендареві лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, СФГ «Відродження» продовжував користуватися земельною ділянкою та виконувати умови договору, зокрема, щодо сплати орендної плати, що підтверджується видатковими касовими ордерами віл 21 грудня 2016 року та 23 грудня 2015 року (а.с. 35, 36).

З 15 травня 2013 року ОСОБА_2 також не заявляла про будь-які зауваження щодо умов договору.

Із письмовою заявою про повернення земельної ділянки ОСОБА_2Х . звернулася лише 14 лютого 2017 року (а.с.15) на що отримала відмову на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (а.с. 20).

Тобто, незважаючи на те, що між сторонами не було підписано додаткову угоду про поновлення договору оренди, вони вчинили дії, які підтверджують його поновлення на тих самих умовах, які були погоджені при укладанні договору оренди землі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що договір оренди земельної ділянки від 17 січня 2008 року є припиненим з підстав недотримання процедури його поновлення є помилковим, а вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

За таких обставин, судом першої інстанції порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу селянського фермерського господарства «Відродження» задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 10 липня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства «Відродження» с. Обідне Немирівського району Вінницької області про припинення договору оренди землі та повернення земельної ділянки відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: