У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із вказаним позовом, який обґрунтувало тим, що 27 червня 2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитну картку «Кредитка Універсальна, 55 днів пільгового періоду» № 669825, на якій встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 грн, під 1,9 % щомісячно на залишок заборгованості та щомісячну комісію 1 %. Вищевказаний кредитний договір складався з заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів банку». У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 5 573 грн 46 коп., яка складається із: 335 грн 91 коп. - заборгованість за кредитом, 2 484 грн 05 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом, 2 250 грн - заборгованість за пенею та комісією, 250 грн - штраф (фіксована частина), 253 грн 50 коп. - штраф (процентна частина).

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив із того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження правомірності перенесення заборгованості із зарплатної картки на кредитну картку відповідача більш ніж через 4 роки після закриття вказаної зарплатної картки.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що відповідач закрив зарплатну картку на якій існував овердрафт, а тому такий овердрафт був перенесений на єдиний діючий рахунок клієнта - рахунок кредитної картки є необґрунтованими, оскільки жодним документом, який передує укладенню кредитного договору не передбачено перенесення заборгованості із зарплатної картки на кредитну картку.

Крім того, слід зазначити, що право вимоги щодо стягнення заборгованості по дебетній картці, яка здана відповідачем у відділення банку, існувало до 13 грудня 2012 року, оскільки таке право виникло на 30 день після повернення відповідачем 12 листопада 2009 року картки банку, а отже банк пропустив строк на право звернення до суду щодо стягнення вказаної заборгованості.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено, та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 червня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак