Справа № 544/396/17
Номер рядка звіту 23
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участі секретаря Ралець О.С.,

відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Пирятин розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що ОСОБА_1 являється споживачем природного газу та перебуває в договірних відносинах з позивачем. На ім'я відповідача відкритий особовий рахунок № 2200191. 03 серпня 2016 року відповідачем було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, в якій зазначено, що ОСОБА_1 користується природним газом за адресою: вул. Молодіжна, 1, с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області. Свої зобовязання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" виконав належним чином. ОСОБА_1 послугами з газопостачання користувалась, але оплату проводила несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на кінець вересня 2016 року виникла заборгованість в розмірі 35908,68грн. 05.10.2016 споживачеві було відключено газопостачання за несплату заборгованості. 28.10.2016 між сторонами було укладено Угоду №63 про реструктуризацію боргу, на виконання якої відповідач у листопаді 2016 року сплатила 1000грн. Таким чином, на кінець листопада 2016 року заборгованість відповідача склала 34908,68грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з постачання газу в розмірі 34908,68грн та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні заборгованість за спожитий природний газ визнали, оскільки такий показник спожитого газу вказаний на лічильнику. Додатково пояснили, що відповідач не проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з липня 2014 року по серпень 2016 року. ОСОБА_4 за цей період третіми особами і було використано, але не оплачено більше 5 тисяч кубів газу. Вони не допускали представників газової служби до лічильника, а показники надавали в усній формі. Представникам Лубнигаз потрібно було щось робити, так як вони бачили, що доступу до лічильника не було вже два роки, а показники, що надаються, явно не відповідають дійсності. Просили також стягнути заборгованість за спожитий газ з третіх осіб, оскільки вони також споживали природний газ та отримували послуги від позивача.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надіслала до суду письмові пояснення, в яких вказала, що вона разом зі своїми дітьми, чоловіком, покійним тестем, та відповідачкою проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, у період часу з 2007 року жили невеликими періодами, а з 2011 до 12 грудня 2016 - постійно.Також вона вказала, що на період їх заселення, як тимчасового так і постійного, до будинку 1, по вулиці Молодіжній, в с. Кейбелівка, вже існувала заборгованість за послуги газу.Нею сплачувались кошти за фактичне використання газу її родиною у вище зазначеному будинку, які фіксувались в книзі оплати газу. Показники надавались до позивача відповідачкою особисто та були неправдивими. Коли представники позивача виявили розбіжності в показниках, то нарахували відповідачці заборгованість за використаний газ, на що остання погодилась і уклала з позивачем договір реструктуризації боргу. До них жодних претензій не виставляла. Вона запропонувала ОСОБА_1, що частково допоможе гасити борг, оскільки вони проживають під одним дахом. Після чого нею було здійснено платіж на суму 1000грн.Через деякий час відповідачка звернулась до них і сказала, що цей борг вона сплачувати не буде, та запропонувала погашати їм борг особисто, однак з цим вони не погодились. Після чого відповідачка створила такі умови, що вони вимушені були виїхати з даного будинку. ОСОБА_3 вважає, що борг, який існує у відповідача перед позивачем, належить відповідачці, яка в свою чергу погодилась на цей борг, підписавши договір реструктуризації боргу з позивачем.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі продажу від 16 березня 1993 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: с. Кейбалівка Пирятинського району, вул.Молодіжна, 1 (а.с.37-39).

За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_1 з 21.12.1979 по теперішній час, а також зареєстровані: з 25.09.2003 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 21.02.2007 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 21.02.2007 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 21.10.2009 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, які фактично проживали в ІНФОРМАЦІЯ_8, до 01.11.2016 (а.с.27, 35).

Між ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" та споживачем ОСОБА_1 укладений договір про надання послуг з газопостачання у формі заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, типова форма якого затверджена постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року (а.с.8).

ТОВ "Торговий дім "Лубнигаз" надає споживачу ОСОБА_1 послуги з постачання газу за адресою: вул. Молодіжна, 1, с. Кейбалівка Пирятинського району Полтавської області.

Споживач ОСОБА_1 послугами з газопостачання, що надає позивач, користувалася, але в порушення Правил, оплату проводила несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого станом на вересень 2016 року виникла заборгованість в розмірі 35908,68 грн (а.с.7).

Відповідно до заяви-приєднання Споживач взяла на себе зобов'язання проводити оплату за надані послуги з постачання газу на підставі даних оператора ГРМ про об'єм (обсяг) газу, визначений за договором розподілу природного газу, за підсумками місяця, за квитанціями розрахункової книжки Постачальника (а.с.8).

05 жовтня 2016 року споживачеві було відключено газопостачання за несплату заборгованості за спожитий газ (а.с.11).

28 жовтня 2016 року позивач та ОСОБА_1 уклали Угоду № 63 про реструктуризацію боргу, за яким відповідач зобовязалася виплачувати по 997,46грн щомісяця, починаючи з жовтня 2016 року по вересень 2019 року у рахунок погашення заборгованості (а.с.12, 13-14).

На виконання вказаної угоди третя особа ОСОБА_3 сплатила 1000грн, що частково погасило сальдо заборгованості. Таким чином сума боргу складає 34908,68грн (а.с.7).

Після встановлення вказаних обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (надалі - Правила №2496).

В силу положень ст. 11, 14 та 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну, дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення прав та обовязки, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається

Відповідно до ст.322 ЦК власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 14 розділу ІІІ Правил №2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Відповідно до п.15 розділу ІІІ Правил №2496 у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатковим до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи не оплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу припинити або обмежити постачання природного газу на об'єкт споживача до повного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Правил №2496 побутовий споживач зобов'язаний: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.

Отже, аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що відповідач, яка являється одноосібним власником домоволодіння № 1 по вул. Молодіжній в с. Кейбалівка та на неї законом покладений обов'язок утримання майна, зобов'язана здійснювати оплату отриманих послуг з газопостачання, що надає позивач. Однак враховуючи, що таку оплату вона здійснювала не в повному обсязі, тому суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають до задоволення. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за надані послуги в сумі 34908,68грн.

При цьому доводи відповідача та її представника про те, що ОСОБА_1 не проживала у вказаному будинку в період з липня 2014 року по липень 2015 року та з жовтня 2015 року по серпень 2016 року (а.с.26, 29), не користувалась послугами позивача, а тому заборгованість необхідно стягнути з третіх осіб, які проживали в її будинку та користувались послугами позивача, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до норм цивільного законодавства, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку (ст. 156 ЖК України). Таким чином відповідач має право в установленому порядку звернутись до суду за захистом своїх прав.

Також стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1600грн (а.с.1-2).

Керуючись ст.5-11, 57-60, 88, 212-215, 292 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лубнигаз" до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 34908 (тридцять чотири тисячі девятсот вісім) гривень 68 копійок та судові витрати в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на п/р № 3196, відділення №329/16, АБ «Укргазбанк», МФО 320478, .

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Нагорна