У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила стягувати з ОСОБА_2 аліменти на свою користь у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Позов обґрунтовано тим, що згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 10 листопада 2016 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 грн щомісячно до досягнення нею повноліття. З січня 2017 року підвищилась вдвічі мінімальна заробітна плата, відповідно з нею підвищились і ціни на продукти харчування, предмети домашнього вжитку. На даний час вона не має доходу, оскільки фактично позбавлена права на працю так як сама виховує і доглядає малолітню дитину, яка в цьому віці потребує постійного догляду та піклування. Тобто, у зв'язку з цим вона потребує матеріальної допомоги. Однак, відповідач добровільно такої допомоги не надає.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2017 року, позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 27 лютого 2017 року і до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Рішення суду у частині стягнення платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із того, що відповідач є працездатною особою молодого віку, офіційно не працевлаштований, однак внаслідок тимчасових робіт все ж має нестабільний дохід, інших утриманців крім малолітньої дочки та колишньої дружини не має, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трьохрічного віку.

Розглядаючи справу, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на дружину, оскільки є хворим і у нього відсутнє постійне місце роботи, та інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 06 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак