Справа № 559/3424/14-ц
Номер провадження 2-п/559/9/2017
У Х В А Л А

07 вересня 2017 року року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення від 16.12.2014 року в справі в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свою заяву заявник обґрунтував тим, що висновки суду у рішенні не відповідають фактичним обставинам, а повісток про виклик до суду в судове засіданні не отримував, в зв'язку з чим був позбавлений можливості подати свої заперечення на позовні вимоги.

В судове засідання 07.09.2017 року сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про проведення судового засідання за його відсутності

Відповідно до ст. 231 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Даною нормою закон передбачив обов'язкову умову для скасування заочного рішення, а саме: встановлення судом, того, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи 29.10.2014 року до суду було подано позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно копії паспорту, яка міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 зареєстрований адресою вул.Сосюри, 10, м.Дубно, Рівненської області(а.с.11-12).

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.10.2014 року провадження в справі було відкрито та призначено судове засіданні по вищевказаній справі на 14.11.2014 року (а.с.22).

14.11.2014 року судове засідання було відкладено, у звязку неявкою відповідача який повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації: вул.Сосюри, 10, м.Дубно, Рівненської області, однак поштове відправлення не отримав, в зв'язку із чим конверт із вкладенням повернуто на адресу суду із поштовою відміткою причина повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.24).

25.11.2014 року судове засідання було відкладено, у звязку неявкою відповідача який повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації: вул.Сосюри, 10, м.Дубно, Рівненської області, однак поштове відправлення не отримав, в зв'язку із чим конверт із вкладенням повернуто на адресу суду із поштовою відміткою причина повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.27).

16.12.2014 року в судове засідання відповідач не зявився, хоча повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації: вул.Сосюри, 10, м.Дубно, Рівненської області, однак поштове відправлення не отримав, в зв'язку із чим конверт із вкладенням повернуто на адресу суду із поштовою відміткою причина повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.29).

Відповідно до ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

А отже, під час розгляду справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судове засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи.

16.12.2014 року судом було винесено заочне рішення у справі, яке відповідачу направлялося рекомендованим листом, який повернувся конверт по закінченню терміну зберігання (а.с.34).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки - вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обовязків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Згідно ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії.

Відповідно до чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити. Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Отже, зважаючи на вищевказане відповідач був належним чином повідомлений, але не зявився в судове засідання, не надіслав суду письмові заперечення по справі, і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, причин поважності неявки до суду не повідомив, і тому відповідно до ст.224 ЦПК України судом було винесено заочне рішення у справі та, окрім наведеного, суд вважає, що заявником не наведено доказів, які б мали істотне значення для розглянутої судом справи.

Керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення від 16.12.2014 в цивільній справі №559/3424/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: