Справа № 343/992/17
Провадження № 22-ц/779/1434/2017
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Василишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.,

суддів: Томин О.О., Максюти І.О.,

секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на ухвалу Долинського районного суду від 20 липня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про реальний розподіл спільного майна.

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Долинського районного суду від 20 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу, ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального закону.

Зазначає, що квартира АДРЕСА_2 була придбана під час шлюбу, а право власності на квартиру оформлене за ОСОБА_2 Ним було знайдено у мережі Інтернет оголошення про продаж вказаної квартири, а тому у випадку її продажу, виконання рішення суду в даній справі буде утруднене.

Крім того, усі документи, що підтверджують право власності на квартиру знаходяться у ОСОБА_2 і надати копії суду він не має можливості, тому клопотав про їх витребування.

У звязку з наведеним, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила, посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_3 загальною площею 79,6 кв.м. та визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя деревяного житлового будинку площею 333,7 кв.м. по вул. Залізнична, 7 в с. Яворів Долинського району.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 подав відповідну заяву посилаючись на те, що перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2, вони придбали трьохкімнатну квартиру по вул. Марійки Підгірянки, 14 у м. Івано-Франківську загальною площею 79,6 кв.м., однак квартира оформлена на ОСОБА_2, яка, як стало йому відому, має намір її продати.

Повертаючи заяву про забезпечення позову заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що з поданих ОСОБА_1 документів неможливо встановити, чи є відповідач власником спірної квартири, чи укладався договір дольової участі, перебуваючи у шлюбі.

Водночас, ухвалою Долинського районного суду від 21 липня 2017 року зустрічну позовну заяву залишено без руху в тому числі і у звязку із відсутністю доказів набуття права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як пояснив в засіданні апеляційного суду представник апелянта та не заперечила представник позивача, 14 липня 2017 року стороною було подано клопотання про витребування у ОСОБА_2 доказів, що підтверджують право на спірну квартиру.

Разом з тим, на час постановлення оскаржуваної ухвали судом не вжито належних заходів щодо зясування обставин визначених ст.ст. 151, 152 ЦПК, враховуючи наявність спору, наявність поданого клопотання про витребування доказів, яких сторона не змогла представити.

Як вбачається з копії договору на дольову участь у будівництві житлового будинку з групи житлових будинків з вбудованими приміщеннями адміністративно-громадського призначення на вул. Підгірянки, 14 від 12 січня 2006 року, представленого стороною апелянта, підприємець ОСОБА_4 приймає ОСОБА_2 в дольову участь у будівництві багатоквартирного будинку по вул. Підгірянки, 14 в м. Івано-Франківську.

19 січня 2009 року згідно акту приймання-передачі ОСОБА_2 було передано трьохкімнатну квартиру № 26 на другому поверсі по Підгірянки, 14 в м. Івано-Франківську.

Суду слід було, виходячи з підстав звернення позивача, встановити обґрунтованість обраного способу забезпечення у взаємозвязку з п. 1 ст.1 52 ЦПК та наявність доказів щодо існування та приналежності обєкта відповідачу.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про повернення заяви, не зясувавши ряд обставин, що мають значення для правильного її вирішення. Тому ухвала підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задоволити частково.

Ухвалу Долинського районного суду від 20 липня 2017 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Л.В. Василишин

Судді: О.О. Томин

ОСОБА_5