Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

29 серпня 2017 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Тітової Т.А.

при секретарі Михайловській Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Державний Ощадний банк України » в особі філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитом за договором № 15861/02-ДК від 15 квітня 2011 року.

В обґрунтування своїх вимог послався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору ПАТ « Державний Ощадний банк України » в особі філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою 24,00% річних за користування кредитом .

Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 12 квітня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 17349,03 грн., яка складається з: 11817,83 грн. основного боргу; 3232,80 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту; 1964,27 грн. - інфляційне збільшення заборгованості по тілу кредиту; 334,13 грн - три відсотка річних від суми заборгованості.

Позивач вважає, що розрахунок суми заборгованості, нарахованих процентів, інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованим, а відповідно вимоги щодо стягнення заборгованості підтверджені належними доказами, отже підлягають задоволенню в повному обсязі. Зазначив, що в даному випадку є порушення інтересів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», як державної установи, а саме неповернення кредитованих грошових коштів веде до зменшення фінансового стану банку, що позначається на стані кредитних ресурсів банку і веде до зменшення прибутку державної банківської установи. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17349,03 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, зазначив, що на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений. Будь-яких заяв від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобовязального права.

Судом встановлено наступне

15 квітня 2011 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 15861/02-ДК, про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово - кредитною схемою.

Згідно цього договору Банком відкрито кредитну лінію у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних, які сплачуються щомісячно, та зі ставкою за Несанкціонованим овердрафтом 35,0% річних, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого Кредиту складає 0,00 процентів річних, за умов безготівкового розрахунку Платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування Кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. (а.с.38).

Згідно з умовами договору банк відкрив клієнту рахунок для обліку по ньому грошових коштів (п.1.2.), надав позичальнику картку типу V.Domestic платіжної системи Visa та ПІН-код (п.2.1.), відкрив клієнту кредитну лінію за заявою клієнта з лімітом 12000,00 грн. Строк дії кредитної лінії встановлено на строк дії платіжної картки (п.7.1).

За користування кредитом клієнт зобовязаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в цьому договорі та Додатковому договорі №2 до нього. Проценти нараховуються методом факт/360 на фактично отриману клієнтом суму кредиту та за строк фактичного користування (п.7.2.3.). Клієнт зобовязався погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі (п.7.5.). Договір може бути розірвано з ініціативи однієї із сторін з письмовим попередженням за 30 днів другої сторони (п.11.6.).

Відповідач ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився з Умовами та правилами надання кредиту, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія кредитного договору № 15861/02-ДК від 15.04.2011 року.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по даному кредиту, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 12 квітня 2017 року складає 17349,03 грн., з яких : 11817,83 грн. заборгованості за основним боргом (тіло кредиту); 3232,80 грн. заборгованість за процентами; інфляційне збільшення заборгованості 1964,27 грн., та три проценти річних від суми заборгованості - 334,13 грн.

Вищевказані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості (а.с.5).

Відповідно до звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних з 14.05.2013 р. по 12.04.2017 р., сума боргу за інфляційними втратами від прострочених сум заборгованості за кредитом складає 1382,69 грн. + 581,58 грн.; сума боргу за 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором складає 219,52 грн. + 1114,61 грн. (а.с.6-7).

За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання в матеріалах справи відсутні. Розмір та розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

На підставіст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦКінфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 17349,03 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.ст. 526, 651, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 224,226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі: філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВА 841613, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України», ( філії Донецьке обласне управління АТ « Ощадбанк», заборгованість за кредитом договором № 15861/02-ДК від 15 квітня 2011 року, в розмірі 17349 грн. 03 коп., яка складається з:

11817,83 грн. основного боргу;

3232,80 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту;

1964,27 грн. - інфляційне збільшення заборгованості

334,13 грн. 3% річних від суми заборгованості

Стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат із сплати судового збору 1600 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем в даний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через даний суд протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Тітова Т.А.

29.08.2017