Справа № 342/501/17
Провадження № 2/342/420/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Багрейчук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на частку в майні колгоспного двору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за ними право власності на частки в майні колишнього колгоспного двору - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Зокрема, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на 5/12 часток, ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 3/12 часток.

Позовні вимоги мотивують тим, що згідно Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 04 серпня 1988 р. виконкомом Городенківської районної Ради, житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 належать колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1. Станом на 15.04.1991 р. в цьому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3, його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, невістка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, онуки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Рашківської сільської ради № 321 від 31.3.2017 р. Згідно положень Закону України «Про власність» з 15.04.1991 р. відбулось усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність, тому позивачам належало по 1 /6 частці домоволодіння по АДРЕСА_1. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1 /6 частку колгоспного двору по АДРЕСА_1. Спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги, які проживали з спадкодавцем та вступили в управління спадковим майном: дружина спадкодавця ОСОБА_2 - 1/12 частку, син спадкодавця ОСОБА_5 - 1 /12 частку. З цього часу позивачці ОСОБА_2 в загальному належить 3 /12 частки домоволодіння.

ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, згідно заповіту від 05.12.2012 р., посвідченого секретарем Рашківської сільської ради, все своє майно заповідав своїй дочці - позивачці ОСОБА_1. Остання постійно проживала з спадкодавцем, не відмовлялась від спадщини, у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця подала в Городенківську районну державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримала Постанову нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори від 07.04.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що частки членів колгоспного двору не визначені. Позивачка ОСОБА_1 просить визнати право власності на належні їй 1 /6 частку колгоспного двору по АДРЕСА_1 та успадковані після смерті батька 3 /12 частки домоволодіння, а всього - 5/12 часток.

Мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_10, свою частку в будинку заповіла своєму синові (братові позивачки) - ОСОБА_4, тому позивачі зазначили його відповідачем по даній справі.

Сторони, їх представники в судове засідання не з'явилися. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, їх представник ОСОБА_8, - подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності, в заявах зазначили, що позов підтримують та просять задовольнити. Від відповідача ОСОБА_3 до суду поступила заява про те, що він відмовляється від своєї частки в майні колгоспного двору по АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_5 та після смерті матері ОСОБА_7, в користь його сестри ОСОБА_1; не заперечує щоб за останньою визнати право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, 16 і просить справу слухати в його відсутності. Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи 08.09.2017 р. судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Оскільки всі особи, які беруть участь у справі не з'явились в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Ст. 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 04.08.1988 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів 30 липня 1988 р., посвідчено, що в цілому домоволодіння, що складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташоване в АДРЕСА_1, - належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5. Будинковолодіння зареєстровано Коломийським МБТІ 04.08.1988 р., записано в реєстрову книгу за № 81. Довідкою № 232 від 31.03.2017р., виданою виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, доводиться що АДРЕСА_1 в с. Рашків була перейменована на АДРЕСА_1, нумерація будинків не змінилась.

Отже, спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 06.03.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1983 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1983,1989 р., їх інвентаризаційна вартість - 223696 грн.

Згідно даних погосподарської книги № 6, особового рахунку № НОМЕР_3, НОМЕР_4, станом на 15.04.1991 р. в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., дружина; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, син; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, невістка; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, онук; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, онука, що підтверджується довідкою № 231, виданою 31.03.2017 р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що станом на 15 квітня 1991 р. (на день набрання чинності Законом України «Про власність») в АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали шість членів колгоспного двору: ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_1. Ці шість членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/6 частині. Отже, кожному члену колгоспного двору належало по 1/6 частці.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року у віці 77 років в селі Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 28.01.2000 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 28.01.2000 року Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті ОСОБА_6 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1; разом з ним на час його смерті проживали: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., дружина; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, син; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, невістка; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, онук; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, онука; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, онук, що підтверджується довідкою № 640, виданою 07.08.2017 р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

На час смерті ОСОБА_6 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р., згідно з ст. 524 якого спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 згаданого кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_6 спадщину - належну йому 1 /6 частку в домогосподарстві по АДРЕСА_1, фактично прийняли спадкоємці першої черги, які проживали разом з спадкодавцем на час його смерті та вступили в управління спадковим майном: дружина спадкодавця, позивачка ОСОБА_2 - 1/12 частку, син спадкодавця ОСОБА_5 - 1 /12 частку. Отже, з цього часу сину спадкодавця ОСОБА_5 та дружині спадкодавця, позивачці ОСОБА_2 належало по 3 /12 частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. у віці 62 років в селі Рашків Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від ІНФОРМАЦІЯ_4 р., що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 року Рашківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За заповітом, посвідченим 05 грудня 2012р. секретарем виконавчого комітету Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5, що мешкає в АДРЕСА_1, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1; разом з ним на час його смерті проживали: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, дружина; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, син; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., мати, що підтверджується довідкою № 50, виданою 16.01.2017 р. виконкомом Рашківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Наведене свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька, до спадкового майна померлого ОСОБА_5 належить 3 /12 частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Дружина ОСОБА_5, яка одночасно є мамою позивачки ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_10 р. в АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, актовий запис № 16 від 24 грудня 2016р., що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого 04 травня 2017 р. Надвірнянським відділом ДРАЦС. В позовної заяви слідує, що свою частку в майні колишнього колгоспного двору по АДРЕСА_1 вона заповіла ОСОБА_4.

Виконуючи вимоги ч.1 ст.1297 ЦК України позивачка ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 07.04.2017 р. № 715/02-31 слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 р., на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки не визначені частки членів колгоспного двору в господарстві де головою був ОСОБА_5.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на частку в спірному будинковолодінні на ім'я спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перешкоджає позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, слід визнати за ними право власності на частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності, зокрема:

- за ОСОБА_2, на 3/12 часток, в т.ч.: з підстав належності їй 1/6 частки (2 /12) на праві спільної сумісної власності та 1/12 - у порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_6;

- за ОСОБА_1 на 5/12 часток, в т.ч.: з підстав належності їй 1/6 частки (2 /12) на праві спільної сумісної власності, та 3/12 - у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, яка включає успадковану ним за законом 1/12 частку після померлого його батька ОСОБА_6.

На підставі ст.ст. 120,123,524, 529, 548, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1217, 1221-1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 5/12 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 3/12 часток житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ничик Г.І.