АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1813/17 Категорія 25, 30
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівБондаренка С. І., Новікова О. М.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси заяву колегії суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І. про самовідвід по справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні апеляційного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група».

До початку судового засідання судді Вініченко Б.Б., Новіков О.М., Бондаренко С.І. заявили самовідвід у вказаній цивільній справі.

Заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Колегія суддів мотивувала заяву тим, що ухвалою Черкаського районного суду від 20 жовтня 2016 року провадження у даній справі було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки на момент відкриття провадження у даній справі відповідач ОСОБА_6 вже був померлим.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2016 року ухвала Черкаського районного суду від 20 жовтня 2016 року скасована, а справа скерована до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Як видно з рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2017 року, заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача наполягав на закритті провадження по справі з підстав п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

В ухвалі апеляційного суду Черкаської області від 01 грудня 2016 року, у зазначеному складі колегії суддів, було прийняте рішення саме з цього питання.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Вирішуючи питання заяви про самовідвід з точки зору відповідності процесуальному закону та права особи на сподівання безстороннього судового захисту, колегія суддів виходить з принципу верховенства права як загального принципу закріпленого ст. 8 Конституції України.

У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (іі) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

Оскільки встановлено, що колегією суддів у даному складі було прийняте рішення з питання щодо закриття провадження у справі, на якому наполягає сторона відповідача, ця обставина може вплинути на їх об'єктивність та неупередженість при розгляді справи та ухваленні рішення по суті, тому слід прийняти заявлений самовідвід.

Керуючись ст. 20, 23, 24-25 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Заяву суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І. про самовідвід від участі у розгляді у справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 липня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова група» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Матеріали цивільної справи передати у відділ забезпечення діяльності судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області для здійснення повторного автоматичного розподілу для визначення складу суду.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :