28.08.2017 248/875/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області

головуючий суддя - Корнєєва В.В.

при секретарі Дудушко Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника міста Зугрес» про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про відновлення втраченого судового провадження та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 19.05.2014р. Харцизьким міським судом Донецької області винесено рішення по цивільній справі №248/875/14-ц, позовні вимоги були задоволені частково: на користь ОСОБА_1 з КП «Служба єдиного замовника міста Зугрес» стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9704,10 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 10704,10 грн. Заявник зазначає, що йому було видано виконавчий лист, який він передав на примусове виконання до відділу ДВС Харцизького міського управління юстиції. На теперішній час рішення суду не виконується, так як відповідно розпорядженню Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. №1085, м. Харцизьк входить до переліку місць, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати дублікат виконавчого листа у відділі ДВС м. Харцизька заявник не має можливості, оскільки Харцизький міський суд Донецької області не функціонує у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій. Вважає, що є всі підстави для відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №248/875/14-ц, яке необхідно для отримання дублікату виконавчого листа для передачі його до виконавчої служби, яка знаходиться у місті Краматорськ Донецької області. Заявник просить відновити провадження по цивільній справі №248/875/14-ц (2/248/469/2014) за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Служба єдиного замовника міста Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом; відновити зміст рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014р. по цивільній справі №248/875/14-ц (2/248/469/2014) за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Служба єдиного замовника міста Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом; видати дублікат виконавчого листа на рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014р. про стягнення з комунального підприємства «Служба єдиного замовника міста Зугрес» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 9704,10 грн., моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн., а всього 10704,10 грн.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28.07.2017р. вимоги заявника ОСОБА_1 про відновлення втраченого провадження та про видачу дублікату виконавчого листа розєднанні в самостійні провадження, оскільки видача дубліката виконавчого листа можлива після відновлення втраченого провадження по даній справі, і зазначені питання розглядаються судом за різними порядками цивільного судочинства.

В зазначеному провадженні розглядається питання, щодо відновлення втраченого провадження Харцизького міського суду №248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом.

Заявник у судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, але в матеріалах справи мається заява від 27.07.2017р., відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник заявника та заінтересованої особи також не зявились до суду, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином у відповідності до ч. 9 ст.74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України оголошенням у пресі - в газеті «Донеччина» № 30 від 17.08.2017 року та в газеті «Урядовий курєр» № 151 від 15.08.2017 року, а також через оголошення на офіційному сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області, також представнику заявника ОСОБА_2 було надіслано судову повістку. Причини неявку зазначених осіб в судове засіадння суду не відомі.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження, а саме вимог щодо відновлення змісту рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014р. по цивільній справі №248/875/14-ц, з огляду на наступне:

Згідно з Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Харцизькому міському суду Донецької області, здійснюється Добропільським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Харцизьк є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Цивільна справа №248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом, що перебувала в провадженні Харцизького міського суду Донецької області, на підставі розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ, на зберігання до Добропільського міськрайонного суду Донецької області не надходила, що підтверджується довідкою канцелярії Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Таким чином, суд вважає обґрунтованим висновок заявника про втрату судового провадження в цивільній справі №248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст. 402 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі змісту статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення. Враховуючи, що в судове засідання не зявилася жодна із сторін по справі, суд не може достеменно встановити які саме документи та докази були в матеріалах судової справи № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні.

Разом із тим, шляхом повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень», судом було отримано копію рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014р. по справі № 248/875/14-ц, відповідно до якої позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» задоволено частково і тому будь-яких сумнівів в достовірності змісту вказаного рішення суд не має.

Судом встановлено, що рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, а саме: стягнуто з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» м.Зугрес (86783 м.Зугрес, вул.Маяковського, 12а, р/р 1033 у відділенні №1 ПАТ ПУМБ в м.Харцизьк, МФО 334851, ідентифікаційний код 32403811) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Татархан Касумкентского району, Дагестан, ІПН НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9704,10грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 10704,10 грн. В іншій частині позову відмовлено.Стягнуто з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» на користь держави держмито в розмірі 487,20грн. (р/с 0088,банк ГУ ДКСУ у Донецькій області,МФО 834016,код ЄРДПОУ 37980439,отримувач Харцизьке УК (м.Харцизьк) 22030001,код платежу 22030001 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050), символ звітності 206,код суду 02895679).

Таким чином, суд може достеменно стверджувати про те, що по справі № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, дійсно було винесено рішення суду 19.05.2014 року Харцизьким міським судом Донецької області.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2009 року № 1007).

Згідно з абз.4 п.3 Порядку, електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Пунктами 12-13 Порядку передбачено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе відновити зміст рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014 року по справі № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, використавши електронну копію вищезазначеного судового рішення, яка підписана електронним цифровим підписом судді та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, шляхом повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень». Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Харцизького міського суду Донецької області від 19.05.2014 року було в ЄДРСР зареєстровано 20.05.2014 року та оприлюднено 22.05.2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.402-406,209,210 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні в частині відновлення рішення суду від 19.05.2014 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Харцизького міського суду Донецької області по цивільній справі № 248/875/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м. Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні в наступній редакції:

248/875/14-ц

2/248/469/2014

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2014 року Харцизький міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Сауніної С.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Харцизьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в лютому 2014 року звернувся до суду з позовом до відповідача КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес», вказуючи, що Розпорядженням Зугреського міського голови №95-л від 08.11.2013р. його було поновлено на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» на умовах Контракту від 29.12.2012р. Розпорядженням Зугреського міського голови №115-л від 23.12.2013р. визнано: 1) таким, що втратило силу розпорядження міського голови від 08.11.2013р. №95-л «Про поновлення на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1; 2) КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» здійснити оплату праці ОСОБА_1 за фактично відпрацьований час на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» з 11.11.2013р. по 23.12.2013р. включно з фонду оплати праці підприємства; 3)виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку за період роботи на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» з фонду оплати праці підприємства. Тобто, він 23.12.2013р. знову, у другий раз, але в даному випадку на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 20.12.2013р. звільнений з посади директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес», однак, згідно розпорядження міського голови №117-л від 23.12.2013р., з підстав, передбачених п.8 ст.36 КЗпП України.

Позивач зазначає, що відповідач, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, п.2 Розпорядження Зугреського міського голови від 23.12.2013р. №115-л, а також його письмового звернення від 20.01.2014р., затримав до 5 лютого 2014 року, тобто на 35 днів, виплату йому усіх сум, на які він має право при звільненні. Ці порушення, привели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих звязків, на відновлення яких йому, з хворим серцем, доводилося і доводиться докладати неймовірні сили та засоби.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за затримку розрахунку у розмірі 11321,45грн.= 323,47грн. (середньоденна заробітна плата) х 35 днів, а також моральну шкоду у розмірі 5000грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшив свої позовні вимоги, зазначивши, що 23.12.2013р. Розпорядженням №116-л Зугреський міський голова ОСОБА_3 постановив виключити з тексту розпорядження міського голови від 12.07.2013р. №60-л «Про звільнення та розірвання контракту з директором Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1 посилання на частину 1.1 статті 41 КЗпП України. Розпорядженням Зугреського міського голови №117-л від 23.12.2013р. він був звільнений з посади відповідно п.8 ст.36 КЗпП України. При цьому ні в одному з розпоряджень не визначений порядок виконання умов п.5.4 Контракту, в якому зазначено, що при достроковому розірванні Контракту за незалежними від нього причинами, йому виплачується грошова компенсація з фонду оплати праці підприємства в розмірі 2 місячних посадових окладів. Враховуючи зазначене, позивач просить також стягнути з відповідача на його користь компенсацію за п.5.4 Контракту у розмірі 14360,34грн. = 7180,17грн. (середній заробіток) х 2.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, та пояснила, що позивач дійсно працював на підприємстві в якості директора до 23.12.2013р., на підставі Контракту, укладеного з позивачем 29.12.2012р. Йому дійсно затримали виплату усіх грошових сум при звільненні і тільки 5 лютого 2014 року сплатили заробітну плату, однак вимоги позивача, щодо стягнення середнього заробітку вона визнає лише до 22.01.2014р., оскільки позивачу дзвонили і просили його прийти в цей день і отримати заробітну плату, що ним зроблено не було. Представник зазначив, що при нарахуванні позивачу середньої заробітної плати за затримку розрахунку слід виходити із наданих нею довідок №384 та №385 від 11.03.2014р., де середньомісячна та середньоденна заробітна плата позивача за період з 11.11.2013р. по 23.12.2013р. зазначені у розмірі 5227,02грн. та 243,12грн. відповідно, а не з довідки №2062 від 05.08.2013р., де середньомісячна заробітна плата позивача зазначена у розмірі 7180,17грн., оскільки Розпорядженням Зугреського міського голови №97-л від 18.11.2013р. позивачу ОСОБА_1 з 1 листопада 2013 року був зменшений посадовий оклад з 4750грн. до 4000грн., а розпорядженням №102-л від 27.11.2013р. позивачу ОСОБА_1 в листопаді 2013 року була скасована у повному обсязі надбавка до місячного посадового окладу і фактично відпрацьованого часу за інтенсивність праці та особливий характер роботи. Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, то ці вимоги на її думку не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу на їх підтвердження. Також, представник відповідача просила відмовити позивачу в задоволенні його вимог про стягнення компенсації за п.5.4. Контракту, оскільки позивач був звільнений з посади у звьязку з невиплатою працівникам підприємства заробітної плати.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов частково обгрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Зугреського міського голови ОСОБА_3 від 10 серпня 2012 року №80-л „Про контракт наймання на роботу ОСОБА_1К., 10 серпня 2012 року між територіальною громадою міста Зугреса в особі Зугреської міської ради та позивачем ОСОБА_1 був укладений контракт, за яким ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в якості директора Комунального підприємства „Служба єдиного замовника м.Зугрес строком з 10 серпня 2012 року по 30 грудня 2012 року (а.с.47).

Розпорядженням Зугреського міського голови ОСОБА_3 від 24 грудня 2012 року №128-л продовжена дія контракту, укладеного з ОСОБА_1 10 серпня 2012 року, на роботу на посаді в якості директора КП „Служба єдиного замовника м.Зугрес, терміном на 1 рік, з 1 січня 2013 року по 30 грудня 2013 року (а.с.47).

29 грудня 2012 року між «Власником»- територіальною громадою м.Зугреса в особі Зугреської міської ради, від імені якої діяв міський голова ОСОБА_3, та «Директором» -ОСОБА_1 укладено контракт на строк з 1 січня 2013 року по 30 грудня 2013 року, за умовами якого ОСОБА_1 обіймав посаду директора КП „Служба єдиного замовника м.Зугрес (а.с.16) .

Розпорядженням Зугреського міського голови №60-л від 12.07.2013р. «Про звільнення та розірвання контракту з директором комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.», позивач ОСОБА_1 звільнений з посади директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» на підставі ч.1-1 ст.41 КЗпП України та розірвано контракт.

Розпорядженням Зугреського міського голови №95-л від 08.11.2013р. «Про поновлення на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.», на виконання рішення Харцизького міського суду Донецької області від 15.10.2013р. у справі №2/248/2311/2013, позивач ОСОБА_1 поновлений на роботі на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» з 15.07.2013р. Також, цим розпорядженням поновлено дію контракту від 29.12.2012 року (а.с.2,14).

Згідно розпорядження Зугреського міського голови №115-л від 23.12.2013р. «Про визнання таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 08.11.2013р. №95-л «Про поновлення на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.»», у відповідності до рішення Апеляційного суду Донецької області від 20.12.2013р., визнано таким, що втратило чинність розпорядження міського голови від 08.11.2013р. №95-л «Про поновлення на посаді директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.». КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» дано розпорядження здійснити оплату праці ОСОБА_1 за фактично відпрацьований час на посаді директора КП «СЄЗ м.Зугрес» з 11.11.2013р. по 23.12.2013р. та компенсацію за невикористану відпустку (а.с.2,14).

Розпорядженням Зугреського міського голови №116-л від 23.12.2013р. виключено з тексту розпорядження міського голови від 12.07.2013р. №60-л «Про звільнення та розірвання контракту з директором комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.», посилання на частину 1-1 статті 41 КЗпП України (а.с.15).

Відповідно до розпорядження Зугреського міського голови №117-л від 23.12.2013р., позивач ОСОБА_1 з 12.07.2013р. звільнений з посади директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» згідно п.8 ст.36 КЗпП України (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» у день звільнення ОСОБА_1 розрахунку з ним не провело. Згідно видаткових касових ордерів від 5 лютого 2014 року, заробітна плата за листопад 2013 року - у розмірі 1863грн., та за грудень 2013 року у розмірі 3542,39грн., виплачена ОСОБА_1 5 лютого 2014 року (а.с.19-20).

Доводи представника відповідача про те, що позивач повідомлявся по телефону про необхідність зявитися на підприємство для отримання належних йому сум, суд не приймає до уваги під час ухвалення рішення, оскільки вони належним чином не підтверджені. Крім того, як зазначалося вище, про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,- наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таким чином судом установлено наявність правових підстав для виконання відповідачем обов'язку зі сплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Судом встановлено, що час затримки розрахунку позивачу ОСОБА_1 з 23.12.2013р. по 05.02.2014 року, тобто по день розрахунку, становить 30 робочих днів.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 323,47грн. = 7180,17грн. (середньомісячна заробітна плата, згідно довідки КП «СЄЗ м.Зугрес» №2062 від 05.08.2013р.(а.с.5)) : 22,19грн. (середня кількість робочих днів). Цей розмір середньоденної заробітної плати встановлений рішенням Харцизького міського суду від 18.03.2014р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «СЄЗ м.Зугрес» про стягнення середнього заробітку, моральної шкоди та грошової компенсації (а.с.43-45), а також Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10.04.2014р., якою зазначене рішення Харцизького міського суду залишено без змін (а.с.52-55), а тому, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, він не підлягає доказуванню.

Суд, під час ухвалення рішення по справі, не приймає до уваги надані представником відповідача довідку №384 від 11.03.2014р. про те, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за період з 11.11.2013р. по 23.12.2013р. складає 5227,02грн.(а.с.24), а також довідку №385 від 11.03.2014р. про те, що середньоденна зарплата ОСОБА_1 за період з 11.11.2013р. по 23.12.2013р. складає 243,12грн.(а.с.25), з наступних підстав.

Згідно п.3.1 розділу 3 контракту від 29 грудня 2012 року, за виконання обовязків, передбачених даним контрактом „Директору нараховується заробітна плата за рахунок частини доходу, отриманого підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з встановленого йому місячного посадового окладу в розмірі 4000 гривен і фактично відпрацьованого часу, встановленої йому надбавки за інтенсивність праці і особовий характер роботи в розмірі 50% к місячному посадовому окладу і фактично відпрацьованого часу (а.с.47).

Розпорядженням Зугреського міського голови ОСОБА_3 від 9 квітня 2013 року №36-л „Про внесення змін до контракту наймання на роботу з директором КП „Служба єдиного замовника м.Зугрес, директору КП „Служба єдиного замовника м.Зугрес ОСОБА_1 з 1 квітня 2013 року був встановлений посадовий оклад у розмірі 4750 гривен; внесені зміни до п.3.1 розділу 3 контракту від 29 грудня 2012 року наймання на роботу з ОСОБА_1 на посаду директора КП „Служба єдиного замовника м.Зугрес, а саме: замінити „4000 гривень на „4750 гривень з 01.04.2013 року (а.с.48).

Розпорядженням Зугреського міського голови ОСОБА_3 від 18 листопада 2013 року №97-л «Про внесення змін та доповнень до контракту про наймання на роботу директора КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.» з 1 листопада 2013 року директору КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1 був встановлений посадовий оклад у розмірі 4000 гривен, внесені зміни до п.3.1 розділу 3 контракту від 29 грудня 2012 року, укладеному з ОСОБА_1, а саме: виклавши їх у редакції - «з 1 листопада 2013 року за виконання обовязків, передбачених цим контрактом, «Директору» нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності, виходячи з: - встановленого йому місячного посадового окладу в розмірі 4000 гривен і фактично відпрацьованого часу, встановленої йому надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи в розмірі 50% від місячного посадового окладу і фактично відпрацьованого часу» ; розпорядження міського голови від 9 квітня 2013 року №36-л вважається таким, що втратило чинність (а.с.41).

Розпорядженням Зугреського міського голови ОСОБА_3 від 27 листопада 2013 року №102-л «Про скасування надбавки до місячного посадового окладу і фактично відпрацьованого часу в листопаді місяці 2013 року директору КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1К.», була скасована в повному обсязі надбавка до місячного посадового окладу і фактично відпрацьованого часу за інтенсивність праці та особливий характер роботи у листопаді 2013 року директору КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1 та КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» зобовязано не нараховувати директору КП «Служба єдиного замовника м.Зугрес» ОСОБА_1 надбавку до місячного посадового окладу та фактично відпрацьованого часу за інтенсивність праці та особливий характер роботи у листопаді 2013 року (а.с.40).

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 24.03.2014р. вказані розпорядження Зугреського міського голови №97-л від 18.11.2013р. та №102-л від 27.11.2013р. визнані незаконними та скасовані (а.с.46-51).

Згідно ухвали Апеляційного суду Донецької області від 30.04.2014р. рішення Харцизького міського суду Донецької області від 24.04.2014р. залишено без змін (а.с.56-58).

Як зазначила в судовому засіданні представник відповідача, середньомісячна та середньоденна заробітна плата, зазначені в довідках №384 та №385, розраховані з урахуванням вказаних розпоряджень Зугреського міського голови №97-л від 18.11.2013р. та №102-л від 27.11.2013р., які, як встановлено, скасовані рішеннями судів, а тому суд не може прийняти до уваги ці довідки при розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За вказаних обставин, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача становить 9704,10грн.= (323,47грн.. х 30 робочих днів).

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення на його користь грошової компенсації у розмірі двох місячних окладів за п.5.4 Контракту від 29.12.2012 року, суд вважає необхідним в цій частині позивачу відмовити, оскільки його право на цю компенсацію вже захищено шляхом задоволення його позовних вимог в рішенні Харцизького міського суду Донецької області від 18 березня 2014 року, яким на користь позивача стягнуто з відповідача грошова компенсація, передбачена Контрактом, у розмірі 14360,34грн. (а.с.43-45).

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд, враховуючи вимоги ст.237-1 КЗпП України, згідно з якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, виходить з того, що КП «СЄЗ м.Зугрес» допустило порушення законодавства про працю, які виразились у невиплаті позивачу ОСОБА_1 належних йому при звільненні сум у день звільнення, тобто встановлено наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, оскільки внаслідок невиплати заробітної плати позивач зазнав моральних страждань, були втрачені нормальні життєві зв'язки, відновлення яких вимагає від нього додаткових зусиль.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм ч.3 ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду №5 від 25 травня 2001 року, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину душевних страждань позивача ОСОБА_1, ступень вини відповідача в заподіянні шкоди, приходить до переконання, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення із відповідача 1000 гривень моральної шкоди.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені судом докази, норми чинного законодавства, суд приходить до переконання що порушені права позивача ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом часткового задоволення його позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 9704,10грн. та моральної шкоди у розмірі 1000грн.

На підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60грн. за розгляд позовних вимог майнового характеру, а також 243,60грн. за розгляд позовних вимог немайнового характеру, всього 487,20грн.

Керуючись ст.ст.47,116, 117,221,233,237-1,238 КЗпП України, ст.ст.10,60, 88,212-215 ЦПК України, суд ,- ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» про стягнення середнього заробітку за затримку виплати розрахунку при звільненні, моральної шкоди та грошової компенсації за контрактом - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника» м.Зугрес (86783 м.Зугрес, вул.Маяковського, 12а, р/р 1033 у відділенні №1 ПАТ ПУМБ в м.Харцизьк, МФО 334851, ідентифікаційний код 32403811) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Татархан Касумкентского району, Дагестан, ІПН НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 9704,10грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., а всього 10704,10 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Служба єдиного замовника м.Зугрес» на користь держави держмито в розмірі 487,20грн. (р/с 0088,банк ГУ ДКСУ у Донецькій області,МФО 834016,код ЄРДПОУ 37980439,отримувач Харцизьке УК (м.Харцизьк) 22030001,код платежу 22030001 «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050), символ звітності 206,код суду 02895679).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Харцизький міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Вступна і резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 19.05.2014 року. Повний текст рішення складений 20.05.2014 року.

Суддя:

Рішення у справі може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

28.08.2017Суддя ОСОБА_5