Справа № 185/4959/17
Провадження № 2/185/2997/17
15 вересня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
26 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 02 грудня 1972 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 608 розірвати.
В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося, утворивши родину вони не змогли зберегти її. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2000 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен.
Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Матеріалами справи встановлено, що сторони 02 грудня 1972 року уклали шлюб (арк.с.4). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає.
Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з початку 2000 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін.
Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 112, 113 СК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02 грудня 1972 року відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області згідно актового запису № 608.
Після розірвання шлюбу прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без змін
Судові витрати по справі покласти на позивача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В.О. Головін