Справа №591/654/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1173/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2017 року,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2017 року

у справі за позовом виконавчого комітету Сумської міської ради в особі відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Сумська міська рада про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

07 лютого 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом, який мотивують тим, що 12 серпня 2016 року представниками ПАТ «Сумигаз» було складено акт про порушення № 04/61, згідно якого споживачі газу в будинку за адресою: м. Суми, вул. Зеленко, 14 відмовилися від встановлення лічильника, що здійснюється з ініціативи та за кошти оператора ГРМ, не допустили представників оператора ГРМ для проведення ремонтних та монтажних робіт. В акті зроблено застереження про те, що фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць буде визначатися за граничними обємами споживання природного газу. На зворотній стороні акту від 12 серпня 2016 року наявні підписи мешканців 20 квартир. Аналогічний акт представники відповідача ПАТ «Сумигаз» склали 13 вересня 2016 року № 04/189. 18 листопада 2016 року частині мешканців будинку, в тому числі і позивачам, було направлено повідомлення про результати засідання комісії від 17.11.2016 року з розгляду акту від 12 серпня 2016 року №04/61, акту від 13 вересня 2016 року № 04/189, за результатами якого прийнято рішення про те, що споживачам побутового газу в будинку № 14 по вулиці Зеленко в м. Суми, у яких не встановлено індивідуальні лічильники газу, з 01 листопада 2016 року фактичний обєм спожитого газу будуть визначати за граничними обємами споживання природного газу населення, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем у звязку з відмовою споживачів природного газу, мешканців багатоквартирного будинку від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, шляхом не допуску представників Оператора ГРМ до ввідного газопроводу багатоквартирного будинку.

Остаточно уточнивши свої позовні вимоги, просять: визнати недійсним рішення ПАТ «Сумигаз», яке оформлено рішенням комісії з розгляду актів про порушення від 17 листопада 2016 року, щодо визначення мешканцям будинку №14 по вулиці Зеленко у місті Суми, в тому числі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з 01.11.2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого (розподіленого, поставленого) природного газу, визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, згідно Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем; визнати з 01 листопада 2016 року за споживачами ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_3) право на споживання природного газу за діючими нормами споживання природного газу; зобовязати ТОВ «Сумигаззбут» здійснити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 перерахунок спожитого природного газу, починаючи з 01 листопада 2016 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період.

Рішенням суду позов виконавчого комітету Сумської міської ради в особі Відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано недійсним рішення ПАТ «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року в частині визначення мешканцям будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в період з 01.11.2016 року режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем.

Зобовязано ТОВ «Сумигаззбут» здійснити перерахунок обємів природного газу за період з 1 листопада 2016 року по 01.04.2017 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період споживачам: ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_4, ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_5, ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_6.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено в звязку з необгрунтованістю.

Додатковим рішенням суду від 14 червня 2017 року стягнуто з ПАТ «Сумигаз» на користь виконавчого комітету Сумської міської ради судовий збір в розмірі 3200 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сумигаззбут» просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що Відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради не є юридичною особою, а тому не може бути стороною у справі. До позовної заяви не додано документів, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення до суду осіб, в інтересах яких звернувся позивач. Зазначає, що ТОВ «Сумигаззбут» на підставі даних оператора ГРМ (ПАТ «Сумигаз») про обєм газу проводить нарахування споживачу за надану послугу з газопостачання. Тому всі питання щодо обсягу спожитого газу відносяться до компетенції оператора ГРМ, тобто всі позовні вимоги мають відношення до функцій та обовязків іншої юридичної особи оператора ГРМ.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз» просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, невідповідності мотивувальної частини рішення в частині зазначення встановлених судом обставин та оцінених доказів і визначених відповідно до них правовідносин, висновкам резолютивної частини рішення. Позивач відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради не надав переконливих доказів, які б підтвердили наявність поважних причин, що унеможливили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 самостійно звернутись до суду для захисту своїх прав. Вважає, що відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради не є юридичною особою, не має цивільної правоздатності та цивільної дієздатності, не є субєктом надання безоплатної вторинної правової допомоги, тому не є належним представником фізичних осіб, відповідно не може бути стороною у даній справі. Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог та визнав недійсним рішення ПАТ «Сумигаз», а не постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз». Судом не взято до уваги, що 17 листопада 2016 року, приймаючи рішення, постійно діюча комісія з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» керувалася положеннями Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494 з останніми змінами та доповненнями в редакції постанови НКРЕКП № 304 від 10.03.2016 року. Проте суд керувався положеннями Кодексу ГРМ зі змінами та доповненнями в редакції постанови Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1418 від 11.08.2016 року (дата набрання чинності 29.11.2016 року), тобто при ухваленні судом рішення було застосовано норми, що набрали чинності після прийняття рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз». Судом проігноровані і не надана належна правова оцінка письмовим доказам, запереченням на позовну заяву та поясненням представника ПАТ «Сумигаз» в частині правомірності дій товариства. Суд прийшов до хибного висновку про відсутність прямої відмови позивачів від встановлення комерційного обліку природного газу за ініціативи та кошти ПАТ «Сумигаз».

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду від 14 червня 2017 року ПАТ «Сумигаз» посилається на те, що додаткове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що суд, задовольняючи позовні вимоги щодо ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаззбут» відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України повинен був покласти відшкодування витрат на відповідачів пропорційно, проте стягнув судові витрати лише з ПАТ «Сумигаз».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ ТОВ «Сумигаззбут» ОСОБА_6, представника ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_7, які підтримали апеляційні скарги, представника виконавчого комітету Сумської міської ради ОСОБА_8, позивачів ОСОБА_5, ОСОБА_9 та його представника ОСОБА_10, представника Сумської міської ради ОСОБА_11, які заперечують проти апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаззбут» підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 проживають у багатоквартирному будинку № 14 по вул. Зеленко у місті Суми (ОСОБА_3 кв. 50, ОСОБА_4 кв. 88, ОСОБА_5 кв. 53), на їх імя відкриті особові рахунки для сплати за газ та послуги з газопостачання, вони є пенсіонерами (Т. 1, а. с. 34-35; 39; 43; 49).

Згідно з ліцензією, виданою НКРЕКП на підставі рішення № 929 від 26 березня 2015 року (переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року №2248), ПАТ «Сумигаз» є газорозподільною організацією, яке здійснює свою діяльність, зокрема, на території Сумської області (Т. 1, а. с. 130-131).

Постановою НКРЕКП № 549 від 31 березня 2016 року, з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку ( Т. 1, а. с. 132-135).

Будинок № 14 по вул. Зеленко в м. Суми включено в План розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ «Сумигаз» на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку ( Т. 1, а. с. 212-214).

Починаючи з серпня 2016 року, працівники ПАТ «Сумигаз» намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу у вказаному будинку.

12 серпня 2016 року представниками ПАТ «Сумигаз» складено Акт про порушення № 04/61. В Акті зазначено, що на обєкті - житловому будинку за адресою: м. Суми, вул. Зеленко, 14 встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: відмова споживачів від встановлення лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти оператора ГРМ, не допуск представників оператора ГРМ для проведення ремонтних, монтажних робіт. За виявленими порушеннями споживачу необхідно надати безперешкодний доступ до обєкта системи газопостачання житлового будинку за адресою вул. Зеленко, 14, забезпечити представника споживача. Інша необхідна інформація та вимоги фактичний обєм спожитого природного газу по кожному побутовому споживачу за відповідний попередній місяць буде визначатися за граничними обємами споживання природного газу. Комісія оператора ГРМ з розгляду цього акту буде проводити засідання 18.08.2016 року за адресою: м. Суми вул. Береста, 21 о 14-00 год. З актом про порушення ознайомлені мешканці 20 квартир, в тому числі ОСОБА_4, про що міститься відмітка на зворотному боці акту (Т.1 а. с. 46).

13 вересня 2016 року представниками ПАТ «Сумигаз» знову складено Акт про порушення № 04/189 аналогічного змісту. З актом про порушення не погодились мешканці 25 квартир, які ознайомились з актом, в тому числі ОСОБА_4 (Т. 1 а. с. 47).

Згідно зазначених актів, порушенням є відмова споживачів від встановлення загальнобудинкового лічильника, що здійснюється за ініціативи та за кошти опера¬тора ГРМ.

Підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в актах відсутні.

16 вересня 2016 року мешканці будинку 14 по вул. Зеленко в м. Суми, звернулися з колективною заявою на адресу ТОВ «Сумигаззбут», яку підписали в тому числі і позивачі, в якій йдеться про те, що вони заперечують проти встановлення загальбудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру (Т. 2, а. с. 4-9).

Запрошеннями на імя ОСОБА_3 від 04 листопада 2016р. № 03/1665, ОСОБА_4 від 04 листопада 2016р. № 03/1665, ОСОБА_5 від 04 листопада 2016р. № 03/1665 позивачі були запрошені ПАТ «Сумигаз» на засідання комісії для розгляду актів про порушення від 12 серпня 2016 року та 13 вересня 2016 року, проведення якої було призначено на 14-00 год. 17 листопада 2016 (Т.1 а. с. 36; 41; 45).

Повідомленнями від 18 листопада 2016 року № 03/1684 про результати засідання комісії з розгляду актів від 12.08.2016 року № 4/61, від 13.09.2016 року № 04/189 до відома позива¬чів було доведено наступне рішення комісії ПАТ «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року: «Через відмову споживачів природного газу, мешканців багатоквартирно¬го будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, шляхом не допу¬ску представників Оператора ГРМ до відповідного газопроводу багатоквартирного будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми для виконання робіт по встанов¬ленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу, в порушення вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16.06.2011 № 3533-VI п. З глави 4 розділу IX та глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, що документально підтверджується Актом від 12.08.2016 року № 04/61 про порушення, Актом від 13.09.2016 року № 04/189 про порушення, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу мешканцям багатоквартирного будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, як побутовим споживачам, у яких не встановлені індивідуальні лічильники газу, з 1 листопада 2016 року визначити за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем» (Т. 1, а. с. 37; 42; 44; 234).

В період з грудня 2016 року по квітень 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримали від ТОВ «Сумигаззбут» рахунки на оплату за спожитий газ та послуги газопостачання за листопад та грудень 2016 року, січень березень 2017 року, згідно яких позивачі повинні сплачувати за спожитий газ за граничними обємами (Т. 1, а. с. 35; 43; 49).

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі Кодекс), Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (далі Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженою постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів протидії позивачів у встановленні загальнобудинкового приладу обліку газу суду не було надано, акти про порушення складені не відносно конкретно визначеного споживача, а стосовно обєкту: житлового будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми, тобто акт не містить відомостей про вчинення порушення конкретною особою, а відповідно і прийняття відповідачем рішення про відповідальність конкретної особи на підставі цього акту є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги щодо правомірності встановлення позивачам граничних норм споживання газу, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла станом на 17 листопада 2016 року), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла на час складання актів про порушення 12 серпня 2016 року, 13 вересня 2016 року), у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача / несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

ПАТ «Сумигаз» не надано суду відповідних актів про порушення складених відносно кожного з позивачів в порядку глави 5 розділу XI Кодексу.

В актах про порушення від 12 серпня 2016 року та від 13 вересня 2016 року не зазначено конкретного споживача за участю якого вони складені. Він лише містить підписи певних мешканців будинку № 14 по вул. Зеленко в м. Суми про ознайомлення з актом.

Звернення мешканців будинку №14 по вул. Зеленко в м. Суми, адресоване ТОВ «Сумигаззбут», в якому вони заперечують проти встановлення загальбудинкового лічильника обліку та просять встановити індивідуальні лічильники в кожну квартиру не є підставою для визначення цим мешканцям фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населення, так як такою підставою є відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу.

Оскаржуваним рішенням від 17 листопада 2016 року застосована відповідальність не відносно конкретних споживачів, а відносно усіх мешканців будинку №14 по вул. Зеленко в м. Суми, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники та не за відповідний календарний місяць, в якому малося порушення, а саме серпень, вересень 2016 року, а з 01 листопада 2016 року та на не визначений строк.

Крім того у п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваного рішення постійно діючої комісії ПАТ) не йдеться про відмову споживача від встановлення саме загальнобудинкового лічильника. Відповідні зміни до цього пункту, які передбачають визначення фактичного об'єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу, який відмовився від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, набрали чинності 29.11.2016 року.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення постійно діючої комісії ПАТ з розгляду актів про порушення про визначення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 фактичного обєму споживання природного газу за граничним обємам споживання природного газу населенням прийнято з порушення норм чинного законодавства.

Помилкове посилання суду першої інстанції на положення Кодексу ГРМ зі змінами та доповненнями в редакції постанови НКРЕКП № 1418 від 11.08.2016 року, які набрали чинності 29.11.2016 року, не є підставою для скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним оскаржуваного рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 17 листопада 2016 року, так як ці вимоги судом вирішено правильно. Не є такою підставою і відсутність вказівки у резолютивній частині рішення про визнання недійсним саме рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз», так як зазначена комісія утворюється і діє в ПАТ «Сумигаз».

Не можна погодитись і з доводами апеляційних скарг про те, що з даним позовом звернувся відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради, який не є юридичною особою та суду не надано доказів, які б підтвердили наявність поважних причин, що унеможливили ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 самостійно звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про захист прав споживачів» органи місцевого самоврядування, з метою захисту прав споживачів, мають право створювати при їх виконавчих органах структурні підрозділи з питань захисту прав споживачів, до повноважень яких належить право звертатись до суду з позовами щодо захисту прав споживачів.

Пудпунктом 6 пункту 3.2.8 пункту 3.2. Положення про відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради, затв. рішенням Сумської міської ради від 27.04.2016 року № 664-МР, відділ уповноважений подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів. Відділ торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради не є юридичною особою, підзвітний, підпорядкований та підконтрольний виконавчому комітету Сумської міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що позов в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підписано начальником відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради, який діяв на підставі доручення виконавчого комітету Сумської міської ради. Тобто позов подано саме юридичною особою виконавчим комітетом Сумської міської ради. Представник виконавчого комітету Сумської області брав участь у судових засіданнях на протязі всього розгляду даної справи. Крім того позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є особами похилого віку, пенсіонерами, які мають невеликий розмір пенсії, а тому виконавчий комітет Сумської міської ради в особі відділу торгівлі, побуту та захисту прав споживачів Сумської міської ради обґрунтовано звернувся в їх інтересах до суду з даним позовом.

Водночас, колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині зобовязання ТОВ «Сумигаззбут» здійснити позивачам перерахунок обємів природного газу за період з 01 листопада 2016 року по 01 квітня 2017 року, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»: постачальник природного газу (далі постачальник) субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27), а оператор газорозподільної системи субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17).

Отже, по відношенню до побутового споживача ТОВ «Сумигаззбут» є постачальником, а ПАТ «Сумигаз» - оператором газорозподільної мережі.

Відповідно до глави 4 розділу ОСОБА_12 газорозподільних систем, обєми та обсяги споживання природного газу побутовими споживачами визначаються оператором газорозподільної мережі (в даному випадку ПАТ «Сумигаз»). Зокрема, в абзаці 3 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу вказано, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про обєм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання субєктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу обєми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обовязковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги в частині зобовязання ТОВ «Сумигаззбут» здійснити позивачам перерахунок обємів природного газу не врахував тієї обставини, що дії по розрахунку вартості газу, які здійснює ТОВ «Сумигаззбут» нерозривно повязані з діями ПАТ «Сумигаз» щодо визначення обсягу спожитого газу.

Крім того, визнання недійсним рішення ПАТ «Сумигаз» в частині визначення позивачам режиму споживання, за яким фактичний обєм спожитого природного газу визначається за граничними обємами споживання природного газу населенню згідно Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, є способом захисту, який є достатнім для відновлення їх порушеного права, а тому рішення суду першої інстанції в частині зобовязання ТОВ «Сумигаззбут» здійснити позивачам перерахунок обємів природного газу підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Не можна погодитись і з додатковим рішенням суду від 14 червня 2017 року, яким було вирішено питання розподілу судових витрат. Судом першої інстанції не враховано, що виконавчим комітетом Сумської міської ради подано позов в інтересах споживачів, які відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільненні від сплати судового збору та за подання даного позову до суду судовий збір було сплачено помилково. Таким чином судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1600 грн. підлягає стягненню з ПАТ «Сумигаз» на користь держави, а виконавчий комітет Сумської міської ради має право звернутися до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про повернення сплаченого ними судового збору на підставі п. 1. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, пропорційно задоволеної частини вимог апеляційної скарги ТОВ «Сумигаззбут» необхідно компенсувати товариству за рахунок держави витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення в сумі 1760 грн., так як позивачі звільнені від сплати судового збору згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», Публічного акціонерного товариства «Сумигаз» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2017 року скасувати в частині зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут» здійснити перерахунок обємів природного газу за період з 01 листопада 2016 року по 01.04.2017 року із застосуванням норми споживання природного газу за вищевказаний період споживачам: ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_4; ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_5; ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_6, та відмовити у задоволенні цієї позовної вимоги.

В іншій, оскаржуваній частині, рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Додаткове рішення Зарічного районного суду м. Суми від від 14 червня 2017 року скасувати та стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на користь держави судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1760 гривень за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -