Справа № 139/518/17
РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до Долинянської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

22 серпня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Вінницькій, 4. Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_2 з відповідним позовом звернулася до суду.

Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4).

Представник відповідача Долинянської сільської ради у судове засідання не зявилася подала до суду заяву, у якій зазначила, що визнає позовні вимоги ОСОБА_2, справу просила розглянути у її відсутності (а.с. 27).

З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою.

Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 029134, виданим 06 грудня 2005 року (а.с. 7), стверджується, що ОСОБА_3 померла 22 серпня 2005 року у м. Київ.

Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-14), довідками Долинянської сільської ради № 134 і 136 від 28 березня 2017 року (а.с. 16, 17) стверджується, що ОСОБА_3 володіла житловим будинком № 4 по вул. Вінницькій в с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1956 році (а.с. 14).

Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Долиняни, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 15).

Із довідки фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (а.с. 9) слідує, що інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с. Долиняни по вул. Вінницькій, 4 Мурованокуриловецького району Вінницької області проведена за замовленням ОСОБА_2, інвентаризаційна справа заведена на ОСОБА_3 (а.с. 9).

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 6557207 від 19 вересня 2006 року (а.с. 58) слідує, що ОСОБА_3 по своїй смерті заповіту не залишала.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про смерть (а.с. 7), свідоцтвом про народження (а.с. 8), довідкою Долинянської сільської ради № 136 від 28 березня 2017 року (а.с. 16), довідками ученого секретаря інституту мовознавства ім. О.О.Потебні № 131/877 та № 131/878 від 14 серпня 2006 року (а.с. 19) позивач довела, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини не відмовився від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

З довідки виконавчого комітету Долинянської сільської ради (а.с. 16) слідує, що ОСОБА_2 не прийняла спадщину після смерті матері в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подати нотаріусу або уповноваженій на це посадовій особі сільської ради заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Із наданої суду з Державного нотаріального архіву Вінницької області копії спадкової справи № 261/2006 (а.с. 54-74), зокрема рішення Мурованокуриловецького районного суду від 06 вересня 2006 року (а.с. 57) вбачається, що позивачу встановлено додатковий строк терміном на три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Цією ж спадковою справою стверджується, що ОСОБА_2 19 вересня 2006 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 27 вересня 2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), майновий пай та грошові вклади (а.с. 54-74).

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини.

Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою від 15 червня 2016 року (а.с. 20) відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 100% житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по вулиці Вінницькій 4 в с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області в порядку спадкування в першій черзі за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 22 серпня 2005 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом десяти днів з моменту проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________