АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1815/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівВініченка Б. Б., Новікова О. М.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , третя особа: секретар Домантівської сільської ради Плахтій Любов Іванівна про визнання останнього заповіту недійсним, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7 про визнання останнього заповіту недійсним, посилаючись на те, що він являється сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9. Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить будинок та земельний пай.

Позивач зазначає, що у 2002 році проживаючи в Херсонській області мати оформила на його заповіт на належний їй земельний пай, розташований у господарстві ВАТ ім. Щорса на території Петропавлівської сільської ради.

Після смерті матері в 2014 році сторони прийняли спадщину згідно норм чинного законодавства, проте виникли протиріччя з приводу тлумачення заповіту, поскільки в новому заповіті не було вказано перелік нерухомого майна.

Позивач вважає, що посадова особа - секретар Домантівської сільської ради Плахтій Л.І., яка посвідчувала останній заповіт умисно не пояснила матері наслідків складання нового заповіту, а саме не надіслала заяву про скасування заповіту у Петропавловську сільську раду, порушивши вимоги п. 39 розділу Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України. На думку позивача при складенні другого заповіту його мати вважала їх окремими.

З таких підстав позивач просив суд визнати останній заповіт, посвідчений секретарем Домантівської сільської ради Плахтій Л.І. 03.02.2011 року на ім'я ОСОБА_7 недійсним.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2017 року ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 , третьої особи - секретар Домантівської сільської ради Плахтій Л.І. про визнання останнього заповіту недійсним відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати, як необ'єктивне, необґрунтоване, висновки суду не відповідають обставинам справи та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Зокрема, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем, а якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу; заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251, 1252 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Статтею 1251 ЦК України визначено, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до зазначених норм, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України мають керуватися Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, міських рад народних депутатів України затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року № 22/15( в подальшому Інструкція), яка діяла на час посвідчення спірного заповіту.

Згідно п. 39 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції, якщо заповіт, який скасовується чи змінюється, посвідчений посадовою особою іншого виконавчого комітету або нотаріусом, то заява про скасування чи зміну його направляється заповідачем або посадовою особою виконавчого комітету у виконавчий комітет тієї Ради народних депутатів, у ту державу нотаріальну контору, тому приватному нотаріусу, які посвідчили заповіт, або у державній нотаріальний архів, де зберігається заповіт.

Згідно ст. 1257 ЦК України заповіт складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемний.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Не направлення посадовою особою виконавчого комітету сільської ради заяви про скасування чи зміну заповіту не є підставою для визнання заповіту недійсним, поскільки такої заяви заповідач не складала, а про наявність попереднього заповіту заповідач не повідомляла.

Відповідно до ст. 10 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, що підтверджують складання нового заповіту під психологічним тиском.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Із відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на правову допомогу в сумі 1 200 грн., що підтверджено відповідним розрахунком.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 липня 2017 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати - 1 200 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :