ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

МаляренкаА.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду із указаним вище позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2006 року № ML-501/015/2006 у розмірі 718 978 грн 14 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 лютого 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML-501/015/2006, згідно з яким банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 50 тис. доларів США строком до 15 лютого 2021 року зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки у розмірі 10,5 %. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав належним чином, що підтверджується кредитною заявкою від 15 лютого 2006 року, відповідно до якої кредитні кошти в сумі 50 тис. доларів США були направлені на поточний рахунок відповідача, відкритий у банку. Проте відповідач не виконує належним чином взяті за кредитним договором зобов'язання, що призвело до утворення заборгованості за кредитом у сумі 30 700,24 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 2 638,51 доларів США, а всього - в загальній сумі 33 338,75 доларів США, що еквівалентно 718 980 грн 14 коп. станом на 06 серпня 2015 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від13 грудня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 лютого 2006 року № ML-501/015/2006 у розмірі 718 978 грн 14 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» судовий збір у сумі 10 784 грн 70 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду не відповідає в повному обсязі наведеним нормам процесуального права.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом установлено, що 15 лютого 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № ML-501/015/2006, згідно з яким банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 50 тис. доларів США строком до 15 лютого 2021 року, зі сплатою за користування кредитом фіксованої процентної ставки у розмірі 10,5 %.

Свої зобов'язання за кредитним договором АКБ «Райффайзенбанк Україна» виконало належним чином, що підтверджується валютним меморіальним ордером від 15 лютого 2006 року № 1, згідно з яким ОСОБА_3 отримала від банку в кредит грошові кошти у сумі 50 тис. доларів США, що еквівалентно 252 500 грн, та які були направлені на поточний рахунок відповідача, відкритий у банку.

Згідно із заявою-анкетою від 31 січня 2006 року ОСОБА_3 отримала у кредит грошові кошти у розмірі 50 тис. доларів США на споживчі цілі - придбання квартири.

Зокрема, установлено, що отримані 15 лютого 2006 року у кредит грошові кошти відповідач ОСОБА_3 витратила на придбання квартири АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 15 лютого 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. 15 лютого 2006 року за реєстровим № 276, та зареєстрованим у реєстрі правочинів за № 1149075. У цей же день відповідач ОСОБА_3 передала придбану за кредитні кошти вищевказану квартиру в іпотеку АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є позивач ПАТ «ОТБ Банк», про що між сторонами було укладено іпотечний договір № РМL-501/015/2006.

23 січня 2015 року ПАТ «ОТБ Банк» направило на адресу ОСОБА_3 на підставі п. 1.9 кредитного договору досудову вимогу № 22-2/863469, в якій позивач проінформував останню, що розмір заборгованості за кредитом становить 30 700,24 доларів США, за процентами - 892,44 доларів США, та про необхідність виконання цієї вимоги упродовж 30 днів з дати відправлення вимоги. Вказану вимогу ОСОБА_3 отримала 05 лютого 2015 року, проте станом на час звернення до суду з цим позовом заборгованості не погасила.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 06 серпня 2015 року загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором складає 33 338,75 доларів США, що еквівалентно 718 980 грн 14 коп., із яких: залишок заборгованості за кредитом - 30 700,24 доларів США; проценти за користування кредитом - 2 638,51 доларів США. Відповідно до цього розрахунку відповідач починаючи з 15 березня 2006 року і до 15 жовтня 2014 року погашала кредитну заборгованість.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд першої інстанції, із яким погодився й апеляційний суд, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 525, 526, 527, 530, 610, 629 ЦК України, для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у зазначеному розмірі, який не спростовано відповідачем.

На підставі наявних у справі доказів суд обґрунтовано вважав установленим факт отримання відповідачем обумовлених кредитним договором грошових коштів та придбання за них вищевказаної квартири.

При цьому суд правильно вважав недоведеними та необґрунтованими доводи відповідача про те, що вона не отримувала в кредит грошових коштів і не давала згоди на їх перерахування на її рахунок, оскільки такі спростовуються дослідженими у справі доказами.

Аналогічні за змістом доводи касаційної скарги щодо неотримання кредиту та ненадання позивачем доказів на підтвердження цього факту були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, які їх обґрунтовано спростували, про що свідчить зміст оскаржуваних судових рішень, та що відповідає матеріалам справи.

Посилання відповідача на те, що їй незрозуміло, чому позивачем є ПАТ «ОТП Банк», в якого вона коштів у кредит не брала, суд обґрунтовано вважав безпідставним і надуманим, вказавши, що матеріалами справи підтверджується той факт, що до ПАТ «ОТП Банк» перейшли права та обов'язки АКБ «Райффайзенбанк Україна» ще 27 серпня 2009 року, і починаючи із вказаного часу відповідач ОСОБА_3 здійснювала погашення кредиту вже на користь ПАТ «ОТБ Банк» і жодних заперечень проти цього не висловлювала, як і не заперечувала проти отриманої досудової вимоги про повернення суми кредиту, яку направлено ПАТ «ОТП Банк» як правонаступником всіх прав та обов'язків АКБ «Райффайзенбанк Україна».

Статтею 212 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржувані судові рішення по суті вирішеного спору містять висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідають вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Однак, колегія суддів вважає, що судами неправильно розподілено судові витрати, і касаційна скарга в цій частині є обґрунтованою, виходячи з наступного.

Так, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним і документально підтверджених судових витрат у розмірі 10 784 грн 70 коп., що складає 1,5 % від задоволених позовних вимог згідно зі ст. 88 ЦПК України.

Однак такі висновки є помилковими з огляду на таке.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Разом із тим відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

У матеріалах справи на а. с. 71 знаходиться копія посвідчення від 17 січня 2003 року серії НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_3 інвалідності ІІ групи пожиттєво.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3, яка міститься на а. с. 66 - 68, є посилання на вищевказану обставину щодо інвалідності заявника.

Однак усупереч вимогам ст. ст. 303, 304 ЦПК України апеляційний суд не звернув уваги на вказану обставину, таким чином не перевірив у повному обсязі законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції у частині розподілу судових витрат.

У зв'язку з цим вважати правильним та законним висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» судового збору у сумі 10 784 грн 70 коп. в апеляційного суду не було підстав.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення касаційної скарги, скасування ухвали суду апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції щодо розподілу судових витрат та направлення справи в цій частині на новий розгляд до апеляційного суду з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року у частині залишення без змін рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року щодо розподілу судових витрат скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

Г.І.Мостова