Справа № 387/764/17
Номер провадження по справі 2/387/386/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору, в якому зазначив, що відповідно до умов кредитного договору № б/н від 05.05.2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_1, перший надав останній кредит в сумі 8000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків і станом на 31.07.2017 року має заборгованість перед позивачем в сумі 67944 гривні 77 копійок, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернутися до суду з відповідним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, на суму 8000 гривень. Не оспорювала факту укладання кредитного договору з позивачем. Додала, що в зв'язку із втратою роботи вона не має можливості повернути позивачеві кошти в зазначеному ним розмірі .

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини :

Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із заяви ОСОБА_1 про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 05.05.2008 року, встановлено, що позичальник погодилася з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані у письмовому вигляді. Зазначена заява скріплена підписом позичальника (а.с.6) .

Таким чином, під час укладення договору від 05.05.2008 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 ЦК України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.

Згідно пункту 3.2 умов сторони погодилися , що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає банку право у будь- який момент змінити (зменшити, збільшити анулювати) кредитний ліміт.

Згідно пункту 3.3 умов сторони погодилися, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 8.6 умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову .

Отже, доведеним є факт, що 05.05.2008 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.05.2008 року, встановлено, що станом на 31.07.2017 року заборгованість відповідача перед банком становить 67944 гривні 77 копійок, яка складається з : заборгованості за кредитом у сумі 7605 гривень 85 копійок ; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 53765 гривень 69 копійок; пені та комісій в сумі 3099 гривень 67 копійок ; штрафів у сумі 3473 гривні 56 копійок .

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій ґрунтуються на нормах діючого законодавства та кредитного договору, укладеного між сторонами, оскільки ОСОБА_1, не виконує взяті на себе зобов'язання згідно з умовами договору, щодо своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені та комісій на загальну суму 64471 гривня 21 копійка слід задовольнити у повному обсязі .

Вирішуючи вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів суд виходить з наступного :

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою ( штрафом, пенею ) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання .

Таким чином пеня та штраф не є окремими видами штрафних санкцій, а є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а тому банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання ( прострочення виконання грошового зобов'язання ), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Отже в задоволенні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафів слід відмовити . Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 1518 гривень 20 копійок .

На підставі викладеного, ст.ст.11,207,526,629,634,638,1054, ЦК України, керуючись, ст.10,11,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК"( 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50 р/р 3111, МФО 305299 ) в рахунок оплати боргу по кредитному договору № б/н від 05.05.2008 року кошти в сумі 64471 гривня( шістдесят чотири тисячі чотириста сімдесят одна гривня ) 21 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ " ПРИВАТБАНК " судові витрати в сумі 1518 (одна тисяча п'ятсот вісімнадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 10 днів з моменту отримання його копії, шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Цоток В. В.