Дата документу 20.09.2017
ЄУ № 420/1286/17
Провадження №2/420/502/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

20 вересня 2017 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнутих аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з даним позовом, в якому просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 та стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки Марії, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття; зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_3 та стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.09.2017 вищезазначена позовна заява була залишена без руху і позивачу був наданий строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. Підставою залишення позовної заяви без руху стала її невідповідність вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, а саме: позовні вимоги поєднані в одному позові щодо зменшення розміру аліментів за різними виконавчими документами з різними стягувачами.

20 вересня 2017 року позивач в порядку усунення недоліків надав суду клопотання в порядку усунення недоліків, в якій просить суд відкрити провадження за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів без розєднання позовних вимог, увязку з тим, що його вимоги є однорідними, так як стосуються зміни аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачів на утримання його дітей, а також при визначення розмірі аліментів суд повинен врахувати майновий стан платника аліментів, чи перебувають в нього на утриманні інші діти, непрацездатні особи, тобто при визначенні розміру аліментів потрібно врахувати розмір інших аліментів, які вже стягнуті. Крім того, існує усталена судова практика розгляду таких вимог в одному провадженні.

Дослідивши матеріали уточненої позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без руху, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали Новопсковського районного суду Луганської області від 11 вересня 2017 року в повному обсязі.

У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 постановлено, що роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі роз'єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз'єднання позовів і копія пред'явленого позову.

Згідно ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача. Залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

У разі розєднання судових справ, виділена в окреме провадження судова справа підлягає автоматичному розподілу на загальних підставах.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

В той же час згідно ч. 2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Враховуючи конституційні норми, позовні вимоги не є однорідними, оскільки при розгляді справи вирішуватимуться питання, що стоються різних сімей.

Вивчивши подані матеріали позову, суддя дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставно обєднані позивачем у один позов, що не відповідає вказаним вище вимогам закону і унеможливлює їх подальший розгляд в межах спільного провадження з дотриманням норм чинного цивільного процесуального законодавства, для вирішення питання щодо роз'єднання вимог відсутні додатки у належній кількості примірників згідно до ч. 2 ст. 120 ЦПК України.

В даному випадку позивачем поєднані в одному позові вимоги щодо зменшення розміру аліментів до різних відповідачів, за окремими виконавчими документами по різним рішенням суду та ускладнюють розгляд справи, тому позовні вимоги мають бути розєднані.

Посилання позивача на практику ВССУ суд не може прийняти до уваги, оскільки в зазначеній ухвалі вирішуюсь вимоги, що стосуються одного позивача та відповідача і стосуються вимог щодо стягнення аліментів на утримання матері та дитини.

Для обєктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву згідно вимог чинного цивільно процесуального законодавства.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу розєднати позовні вимоги щодо кожної справи (рішення суду) в окремі самостійні провадження.

Керуючись ст.ст. 119-121, 210, 293 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнутих аліментів, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис. ОСОБА_4