Провадження №2/760/3610/17
В справі №760/5959/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне /

18 серпня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Хілюк І.О.

представника позивача- Бондаренка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить стягнути з відповідача 40 276, 84 грн. матеріальної шкоди, завданої їй пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини останнього.

Посилається в позові на те, що 12 серпня 2016 року на перехресті вулиць С. Колоса та Кільцевої дороги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобіля «Тайота» Rav 4, державний номерний знай НОМЕР_2, який належить їй на праві власності.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний їй на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Відповідно до Звіту №07/01/17 від 05 січня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого їй пошкодженням транспортного засобу в результаті пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді, складає 40 276, 84 гр.

Виходячи з того, що добровільно відшкодувати завдану їй шкоду відповідач відмовляється, просить задовольнити позов.

Представник позивачки в судовому засіданні вимоги останньої підтримав.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з'являвся, про час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судові повістки, що направлялися на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.п.4,5 ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою направляється поштою рекомендованим листом за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивачки, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що 12 серпня 2016 року на перехресті вулиць по вул. С. Колоса та Кільцевої дороги в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням відповідача, та автомобіля «Тайота» Rav 4, державний номерний знай НОМЕР_2, який належить на праві власності позивачці, під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачці на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, який керував автомобілем «Тайота» Rav 4, державний номерний знай НОМЕР_2, в момент дорожньо-транспортної пригоди, було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Тайота» Rav 4, реєстраційний номер НОМЕР_2, належить позивачці.

/ а.с.31 - 33 /

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої, джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 2 ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особо.

Відповідно до Звіту №07/01/17 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 05 січня 2017 року, вартість матеріального збитку з врахуванням допусків, в межах яких відбулась оцінка, з врахуванням ПДВ 20% та інших загальнодержавних податків і зборів, завданих позивачці пошкодженням автомобіля, становить 40 276, 84 грн.

/ а.с.10 - 17 /

Відповідно до п.11 вище приведеної постанови Пленуму ВССУ, за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За врахуванням приведеного вище, вини відповідача в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої позивачці була завдана матеріальна шкода, суд вважає вимоги позивачки обгрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Виходячи з даної норми закону та розміру задоволених вимог позивачки, з відповідача на її користь підлягає стягненню 640, 00 гр. судового збору.

Керуючись ст. ст. 15, 16, ч.1 ст.1166, ч.2 ст.1187, ч.2 смт.1188 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 40 276, 84 гр. в відшкодування шкоди та 640, 00 гр. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя