РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Райчук Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на його користь на його утримання в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, до закінчення ним навчання в коледжі Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3», а саме до 30 червня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач являється батьком позивача. На теперішній час позивач з навчається у коледжі Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3» на 2 курсі денного відділення за програмою підготовки «Молодший спеціаліст». Термін закінчення навчального закладу червень 2019 року. Загальна вартість освітньої послуги становить 30352,50 грн. Стипендії позивач не отримує. За місцем навчання позивач проживає в орендованій квартирі разом з матірю ОСОБА_4, її чоловіком ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 Плата за місяць проживання в орендованій квартирі становить 5500 грн. Окрім цього ОСОБА_5 сплачує комунальні платежі близько 2000 грн. в місяць. Йому матеріально важко. Він повинен харчуватися, купувати собі одяг, підручники для навчання та інші необхідні речі. Його матір по мірі можливості матеріально його утримує, сплачує за навчання у коледжі та за проживання в орендованій квартирі, купує йому необхідні речі, але все одно коштів не вистачає для нормального проживання та харчування. Потребує матеріальної підтримки зі сторони батька під час його навчання в учбовому закладі. До досягнення ним 18 річного віку з відповідача стягувались аліменти на його утримання. Після досягнення ним 18-річного віку під час його навчання в учбовому закладі між ним та відповідачем не досягнуто згоди щодо надання матеріальної допомоги в добровільному порядку. Інших утриманців у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

Позивач ОСОБА_1 в наданій до суду заяві зменшив позовні вимоги, з урахуванням заперечень відповідача, до 1000 грн. щомісяця сплати аліментів. Дану справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в наданій до суду заяві зазначив, що ні первинні, ні зменшені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не визнає. Проти задоволення позову заперечив. Дану справу просив розглянути у його відсутність. 26.07.2017 року надав до суду заперечення проти позову в яких просив відмовити в позові ОСОБА_1 та зазначив, що на даний час не працює, здійснює догляд за своєю матірю ОСОБА_7 яка хворіє та потребує постійного догляду, тому у нього немає можливості працювати на постійній основі роботі чи по договору та сплачувати аліменти.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке.

Згідно до вимог ст.182 СК України - при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника та одержувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; інші обставини, які мають істотне значення; ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_2 записаний і являється батьком позивача по справі ОСОБА_1Б.(а.с.7).

Згідно довідки№02/11973 від 24.03.2017 року позивач ОСОБА_1 у 2016 році вступив до коледжу Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3» ( м. Київ) на 2 курсі денного відділення за програмою підготовки «Молодший спеціаліст». Термін закінчення навчального закладу червень 2019 року (а.с.10)

Відповідно до контракту №0153/16 від 12.08.2016 року, укладеного між позивачем та коледжем Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3» , загальна вартість освітньої послуги становить 30 352,50 грн. (а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 проживає в орендованій квартирі разом з матірю ОСОБА_4, її чоловіком ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_6 Плата за місяць становить 5500 грн. (а.с.12) До досягнення позивачем 18 річного віку з відповідача стягувались аліменти на його утримання (а.с.9).

Отже, при визначенні розміру аліментів судом враховано, що позивач ОСОБА_1 не працює, навчається на денному відділенні у коледжу Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3». Стан здоровя відповідача ОСОБА_2 задовільний, він є працездатним, інших неповнолітніх дітей у нього немає. Судом враховано те, що відповідач немає постійного місця роботи, тобто його дохід є нерегулярним та мінливим, є працездатною людиною, може працювати.

Суд не приймає заперечення відповідача в частині того, що він взагалі не має можливості сплачувати аліменти ні вказані позивачем в позовні заяві, ні зменшені, оскільки це буде суперечити інтересам позивача, виходячи із встановлених обставин справи.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати сина, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 зобовязаний та може надавати на утримання позивача аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до закінчення ним навчання. Дана сума є обґрунтованою, достатньою, законною та такою, що відповідає потребам позивача на даний час.

Суд звертає увагу, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов'язані забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання дитини, готувати її до самостійного життя, на що, в тому числі, необхідні й фінансові витрати. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст.155 СК України.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.15,10,60,61,213215 ЦПК України, ст.ст.182,199,200 СК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 16 червня 2017 року, до закінчення ним навчання у коледжі Приватного вищого навчального закладу « Міжнародний науково технічний університет імені академіка ОСОБА_3» ( м. Київ), тобто до 30 червня 2019 року, а також на користь держави суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, а особою відсутньою в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя