Справа № 548/1826/16-ц
Провадження № 2/548/88/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого- судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Вовк М.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в обгрунтування якого вказав, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище « Дацій »), що доводиться копією свідоцтва про народження Серія І-Ж № 705268, а також онуком ОСОБА_5 по лінії матері та двоюрідним племінником по лінії матері ОСОБА_6.

У 1944 році дід позивача ОСОБА_5 загинув у роки Великої Вітчизняної війни.

01.01.1999 року в с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області померла мати

ОСОБА_6 - ОСОБА_7, що доводиться копією актового запису про

її смерть за № 1 від 01.01.1999 року по ОСОБА_2 сільській раді Хорольського району

Полтавської області.

27 лютого 2007 року мати позивача ОСОБА_4 померла в селі Шишаки

Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть

Серія І-КЕ № 064960.

02 січня 2009 року двоюрідна тітка позивача по лінії матері ОСОБА_6 померла

в селі Мусіївка Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією

свідоцтва про її смерть ОСОБА_8 І-КЕ № 121511.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на її спадкове майно,

тобто земельну ділянку площею 2,15 га, місце розташування: ОСОБА_2 сільська рада

Хорольського району Полтавської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для с/г використання згідно Державного акта на право приватної власності на землю Серія РЗ №

662184 та земельну ділянку площею 3,16 га, місце розташування: ОСОБА_2 сільська рада

Хорольського району Полтавської області, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для с/г використання згідно Державного акта на право приватної власності на землю Серія РЗ №

662480.

Із довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області

від 29.09.2016 року № 598 слідує, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

дійсно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті 02.01.2009 року в селі Мусіївка

Хорольського району Полтавської області. Від її імені заповіт ОСОБА_2 сільською радою не

посвідчувався.

Відповідно до ч. 6 ст. 1266 ЦК України позивач ОСОБА_1, є спадкоємцем

померлої 02 січня 2009 року двоюрідної тітки ОСОБА_6 за правом

представлення, оскільки його мати, а її двоюрідна сестра ОСОБА_4 померла

27 лютого 2007 року, тобто до відкриття її спадщини, тому повинен успадкувати ту частку

спадщини, яка належала б за законом матері позивача ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.1265 ЦК України.

З повідомлення приватного нотаріуса Хорольської районного нотаріального округу

ОСОБА_9 за Вих. №262/1-16 від 13.10.2016 року слідує, що позивачем пропущений шестимісячний строк, встановлений законодавством України, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 померлої 02.01.2009 року,

останнім місцем проживання якої було с. Мусіївка Хорольського району Полтавської області, а

також не надано доказів, що підтверджують їхні родинні стосунки, тому позивачу розяснено право звернутись до суду з відповідною заявою про визначення додаткового строку для прийняття

спадщини та встановлення факту родинних відносин.

Даний факт є юридичним, оскільки його встановлення в судовому порядку надає позивачу можливість реалізувати право на спадщину померлої 02 січня 2009 року двоюрідної тітки, ОСОБА_6, що доводиться слідуючими доказами: письмовими поясненнями свідків: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, а також копією свідоцтва про народження Серія І-ЯК № 705268, копією свідоцтва про одруження Серія І - УР № 116195, копією виписки з по господарської книги с. Мусіївка, довіками виконкому ОСОБА_2 сільської ради за № 598 від 29.09.2016 року та за№ 826 від 18.11.2016 року.

Позивач вказує на те, що він дійсно пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 02 січня 2009 року двоюрідної тітки ОСОБА_6 з поважної причини, оскільки не має юридичної освіти та достатніх знань в області спадкового права України, але виявляв намір прийняти спадщину, утримуючи на руках правовстановлюючі документи на спадкове майно померлої та здійснюючи постійний догляд за ним, тому вважав, що таким чином фактично прийняв її спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд спарви у його відсутність.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_12 не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справ у її відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 пілдтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області не з"явився, але в письмовій заяві до суду вказав, що позов визнає повністю та просить розглянути справу без його участі.

В судове засідання третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_13 не з"явилися, але представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Прохала суд повністю відмовити в позові ОСОБА_1 за необгрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, та належним чиномоцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що до Хорольського районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив суд встановити, що він ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є

двоюрідним племінником померлої 02 січня 2009 року ОСОБА_6 по лінії її двоюрідної сестри, а його матері ОСОБА_4, і відноситься до її спадкоємців, передбачених ст.1266 ЦК України, за правом представлення на частку, яка належала б за законом його матері ОСОБА_4, як її спадкоємцю п»ятої черги за законом відповідно до ч.5 ст. 1265 ЦК України та визначити йому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для прийняття спадщини за правом представлення померлої 02 січня 2009 року двоюрідної тітки ОСОБА_6 терміном 2 (два) місяці.

02.01.2009 року померла ОСОБА_14, яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. Спільно з нею

на момент її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Після смерті ОСОБА_14 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, яка належала їй на праві власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ №662480, виданого Мусїївською сільською радою Хорольського району Полтавської області 19 червня 2003 року та на земельну ділянку (пай), що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, яка належала їй на праві власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія 662184, виданого ОСОБА_2 сільською радою Хорольського району Полтавської області 25 червня 2003 року.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та

обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до п.п.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - вноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

16.01.2009 року до Хорольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_14 зернулась ОСОБА_15, матір третьої особи ОСОБА_3, яка є двоюрідною сестрою спадкодавця, ОСОБА_14

16.01.2009 року Хорольською державною нотаріальною конторою за вищевказаною заявою відкрито, спадкову справу № 18/2009 на майно померлої ОСОБА_14 Із спадкової справи вбачається, що інших заяв про прийняття спадщини у передбачений законодавством шестимісячний строк (на протязі строку прийняття спадщини) не надходило.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п 1,3 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Матір третьої особи ОСОБА_15 померла 26.01.2009 року і за життя не встигла звернутись до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після померлої ОСОБА_14

Таким чином, матір третьої особи ОСОБА_3 у встановлені законом строки прийняла спадщину після померлої двоюрідної сестри ОСОБА_16, тобто набула права на спадкове майно, але за життя не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки третя особа ОСОБА_3 є спадкоємцем після померлої ОСОБА_15 до нього перейшли усі її права спадкоємця після померлої ОСОБА_14

Позивач ОСОБА_1 своєчасно у визначені законодавством строки заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_14 не подавав.

До того ж, він за ступінню споріднення віддалений від спадкодавця за числом народження після ОСОБА_15

Крім того, ним пропущений строк позовної давності, встановлений відповідно до статті 257 ЦК України у три роки. Питання щодо його поновлення ним не ставиться.

Суд також критично ставиться і до причини пропуску строку для прийняття позивачем спадщини після померлої ОСОБА_14

Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року у справі №6- 1486цс 15 зробив висновок, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку,

встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» висловив правову позицію, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ОСОБА_17 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» поважними причинами пропуску строку можна вважати, зокрема: тривалу хворобу спадкоємця, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Водночас, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно ст.179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи ( причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.(ч.1 ст.58 ЦПК України ). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Абзацом 1 та 2 пункту 27 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (статті 58,59 ЦПК) в порядку, передбаченому статтями 185.187, 189 ЦПК. Не можуть бути використані як показання свідків їх письмові пояснення, тому у відповідних випадках (наприклад, якщо пояснення таких осіб мають значення для справи і допитати їх неможливо) вони приймаються судом як письмові докази (стаття 64 ЦПК).

Отже, письмові заяви громадян ОСОБА_10 та ОСОБА_11, не можуть бути визнані належними та допустимими доказами факту родинних відносин позивача і спадкодавця , тим більше, що вони не містять достатньої інформації щодо ступеня спорідненості. Інших доказів, які б підтверджували заявлений факт, позивачем не надано. Тоді як підтвердженням такого факту мали бути письмові докази актові записи про народження, одруження тих осіб, спорідненість яких позивач доводив.

Стаття 12655 ЦК України передбачає пяту чергу спадкоємців за законом, до якої належать інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненості включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Із позовних вимог ОСОБА_1 та наданих доказів неможливо визначити, до якої ступені спорідненості із спадкодавцем він відноситься . Його твердження про те, що спадкодавець ОСОБА_6 є його двоюрідною тіткою , ніяким чином не підтверджено, оскільки у матеріалах справи наявне лише свідоцтво про її смерть, а свідоцтва про народження позивача, про шлюб його батьків та про смерть його матері не вказують на його спорідненість із спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій ( абзац 6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що правова неосвіченість позивача щодо можливості спадкування після двоюрідної тітки не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні норми ч.2 ст.1272 ЦК України, а тому підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини за такої обставини відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, а не обізнаність у сфері законодавства про спадщину не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод або істотних труднощів для звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивачем, який на час відкриття спадщини був повнолітньою та дієздатною особою, не надано доказів, які б свідчили про неможливість подачі ним заяви протягом всього шестимісячного строку.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи позицію третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3, який заперечував проти позовних вимог ОСОБА_1 про, що представником третьої особи ОСОБА_13 подано до суду письмову заяву, суд прийшов до висновку по те, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини належить відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Хорольського району Полтавської області, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна