Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2017 Справа №607/13387/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, у якому, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати відповідача принести їй вибачення за нанесені образи та стягнути на її користь 90 000,00 грн. завданої їй моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 23.10.1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2005 року розірвано. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 За даним судовим рішенням, діти залишені на вихованні та утриманні матері. Крім того, відповідач зневажливо ставиться до ОСОБА_2 Так, у телефонній розмові ОСОБА_2 попросила відповідача про надання дозволу на виїзд сина ОСОБА_5 за межі України. Однак, відповідач образив позивача, яка полягала у нецензурних висловлювань на адресу останньої, чим вчинив дії, які порочать її честь та гідність. Також, такі інциденти відбувались із їхніми дітьми. Після таких слів ОСОБА_2 отримала сильну душевну травму, під впливом якої перебувала декілька днів, тому вважає, що відповідач повинен спростувати сказане, тобто вибачитись перед нею. Окрім того, неправомірними діями відповідача щодо порушення її права на повагу, їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та перенесенні нервового стресу у звязку з чим вона змушена була лікуватися. У неї загострились хронічні хвороби, порушився нормальний ритм життя. Їй доводиться пояснювати і спростовувати брехню, поширювану відповідачем перед дітьми і близькими людьми, що вимагає додаткової організації життя.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявився з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із 23.10.1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.02.2005 року розірвано.

У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом із пояснень представника позивача встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини.

Як слідує із наданих суду аудіо звукозаписів телефонних розмов ОСОБА_2 та ОСОБА_3, прослуханних у судовому засіданні, які мали місце 27 серпня 2016 року, 08 вересня 2016 року, 10 вересня 2016 року, позивач звернулась до відповідача про надання дозволу на виїзд сина ОСОБА_5 за межі території України. Проте, відповідач, нецензурними словами почав висловлювався у її бік та бік її неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими, фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач вчинив дії, якими наніс позивачу образу, яка полягала у формі нецензурних висловлювань у її адресу, а тому слід зобовязати ОСОБА_3 в місячний термін з часу вступу рішення в законну силу, попросити вибачення в усній формі у ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено поняття моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно пункту 3 Постанови зазначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоровя, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 зазначеної Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Пунктом 11 зазначеної постанови передбачено, що критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, не можуть бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодування позивачу, суд виходить із характеру та обсягу страждань позивача, з приводу приниження її відповідачем, як матері, шляхом нецензурних висловлювань відповідачем у її адресу, яка полягає у фізичних та психічних стражданнях, заподіяння душевної травми, а тому вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення в розмірі 1 000 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ОСОБА_2 понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.34, 68 Конституції України, ст.ст. 16, 23, 270, 275, 276, 277, 297, 299, 1167 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 в місячний термін з часу вступу рішення в законну силу, попросити вибачення в усній формі у ОСОБА_2 за нанесену їй образу, яка полягала у формі нецензурних висловлювань у її адресу.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 1 000 (одну тисячу) грн.. 00 коп. моральної шкоди, а також 1 929 (одну тисячу девятсот двадцять девять) грн.. 20 коп. судових витрат.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6