_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6346/17
Провадження № 2/520/7783/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Маценко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017р. ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» (далі-ТОВ «Союз»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроніс Україна» (далі ПАТ СК «Євроніс Україна»), посилаючись на те, що 24.01.2017р. відбулася ДТП за участю а/м МАЗ-53371 д/н ВН0146АТ під керуванням ОСОБА_2 та а/м Мерседес» д/н Т996КК під керуванням позивача внаслідок чого, зокрема, останній транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Постановою суду винним у даному ДТП визнано ОСОБА_2, при цьому останній скоїв ДТП під час знаходження у трудових відносинах з ТОВ «Союз». Посилаючись на норми ст.1166,1167,1172,1194 ЦК України просила стягнути з відповідача у якості матеріальної шкоди 23427,77 грн., моральної 15000 грн. та судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «Союз» позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, транспортний засіб позивача зареєстрований у невизнаній республіці ПМР, що на його думку, є підставою для відмови у позові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ПАТ СК «Євроніс Україна» свого представника до суду не направила.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Відповідно до ст.61ч.1,4 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої її ухвалено, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України №1961-1У) та розділом третім главою 82 книги пятої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 24 січня 2017 року, о 7 годині 55 хвилин в м.Одеса по вул.Вавілова 52-Б, ОСОБА_2 керуючи а/м МАЗ-53371 д/н ВН0146АТ, при зустрічному розїзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мерседес» д/н Т996КК, порушивши вимоги п.13.3 ПДР, внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження. Ця обставина встановлено постановою Овідіопольського районного суду Одеської області 2.03.2017р. у справі №509/506/17.

Суд встановив, а безпосередньо представник відповідача не заперечував, що під час вказаного ДТП ОСОБА_2 керував транспортним засобом відповідача та знаходився з ним у трудових відносинах.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль Мерседес д/н Т996КК належить позивачці.

Згідно із висновком №16/17-Є від 25.04.2017р., виконаного судовим експертом ОСОБА_3, автотоварознавчого дослідження матеріального збитку, вартість матеріальної шкоди, яка була спричинена власнику автомобіля Мерседес д/н Т996КК, складає 22407,57 грн., при цьому вартість виконання вказаного дослідження склала 900 грн, які були сплачені позивачем (а.с.29), а вартість повідомлення зацікавлених осіб щодо огляду транспортного засобу позивача склала (38,4+38,4+38,4) 115,2 грн. (а.с.27).

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 зареєстрований на праві власності за ТОВ «Союз», а цивільно-правова відповідальність ТОВ «Союз», як власника цього автомобіля була застрахована ПАТ «ПАТ СК «Євроніс Україна»» за полісом №АЕ/9879665 (а.с.30,32) з лімітом страхової відповідальності 200 тіс.грн.

ТОВ «Союз» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки, що підтверджується витягом з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.7).

Згідно із частинами другою, пятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Отже, саме відповідач ТОВ «Союз», як власник автомобіля повинен довести, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, була спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-933цс16 юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Тобто, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обовязків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обовязків працівника.

Відповідно правовій позиції, викладеній Верховним судом України у цивільній справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, оскільки ОСОБА_2 знаходився на час ДТП у трудових відносинах з ТОВ «Союз», то саме останній повинен відшкодувати шкоду, завдану його працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ст.23 ЦК України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1167ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, суд вважає, що позивачці заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у душевних хвилюваннях та стражданнях з приводу пошкодження майна - автомобіля, порушенні звичайного укладу життя, а тому суд вважає суму у 4000 грн. достатньою для відшкодування такої шкоди.

Доводи представника відповідача щодо належності допустимих доказів на підтвердження права власності а/м Мерседес д/н Т996КК, а саме свідоцтва про реєстрацію ТЗ виданого відповідними органами невизнаного «Придністровя», суд вважає необхідним зазначити, що таке право у даному процесі ніким не оспорювалося, а крім того, порушень, щодо ввезення цього транспортного засобу на територію України не встановлено (а.с.44), а тому відхиляє ці заперечення.

На підставі ст.ст. 10, 11, 16, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗ» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) у якості матеріальної шкоди 23427,77 грн. та у якості моральної школи 4000 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Бескровний Я. В.