Справа № 466/9654/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/4260/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника Шевченківського ВДВС - Тагієва С.В.,

представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року у справі за заявою Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, заінтересовані особи ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кліон», ОСОБА_6, ОСОБА_4, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про встановлення способу та порядку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИЛА:

Шевченківський ВДВС Львівського міського управління юстиції звернувся в суд із заявою, в якій просить встановити спосіб та порядок виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника, а саме: 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 з метою виконання зведеного виконавчого провадження № 46402627 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості. В обґрунтування заяви зазначає, що на примусовому виконанні у Шевченківському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №46402627, до складу якого входить два виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 2 396 318,54 грн. Інформація про джерела отримання доходів боржника відсутня. Постановою державного виконавця накладено арешт на кошти, що належать боржнику, проте на р/р боржника кошти відсутні. Державним виконавцем неодноразово здійснювався вихід за адресою, вказаною у матеріалах виконавчого провадження (АДРЕСА_1), з метою перевірки майнового стану боржника, проте доступ в приміщення боржником не надавався. 21.12.2015р. проведено електронні торги та реалізовано транспортний засіб марки MAN 12.192, за 74704,67грн. Транспортний засіб марки Volkswagen LT45, передано стягувачу - ОСОБА_6 за ціною 47565,00 грн. Згідно отриманої інформації з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за боржником зареєстровано квартиру АДРЕСА_1. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.10.2015р. по справі № 466/9654/13-ц задоволено подання Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ та визначено частку боржника ОСОБА_2 у власності на дану квартиру, а саме 1/2 частку. В межах даного виконавчого провадження 11.03.2016р. актом опису й арешту майна державним виконавцем описано й накладено арешт на майно боржника, а саме: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 Згідно копії довідки з місця проживання про склад сімї і прописку в згаданій квартирі прописаний неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шевченківська районна адміністрація листом №3609-78 від 18.03.2016р. заперечила щодо відчуження вищезгаданої квартири. Іншого майна боржник не має. Зазначені обставини утруднюють своєчасне виконання рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року заяву задоволено частково.

Встановлено порядок і спосіб виконання виконавчого листа №466/9654/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики у зведеному виконавчому провадженні № 46402627 шляхом звернення стягнення на 1/2 частку у квартирі № АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що звернення стягнення на ? частину квартири є по своїй суті зміною змісту рішення суду, яким стягнуто грошові кошти з відповідача, а не зміною способу та порядку його виконання. Вказує, що нормами ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» передбачена зміна порядку і способу виконання рішення, а не виконавчого листа. Також посилається на те, що ні неповнолітній ОСОБА_8, ні його батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 іншого житла не мають, проживають та зареєстровані у АДРЕСА_1, відтак оскаржуваною ухвалою порушено права неповнолітньої дитини. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Шевченківському відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження ВП № 46402627, до складу якого входить два виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 2 396 318,54 грн.:

- виконавчий лист № 466/9654/13-ц, 2/466/785/14, виданий 21.01.2015р. Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_6 за договором позики від 25.08.2011 року боргу в сумі 177 575 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ (12,9555 грн. за 1 долар США) становить 2 300 484,12 грн.;

- наказ № 904/6202/14, виданий 21.10.2014р. Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "Кліон" боргу на загальну суму 88 393,42 грн.

В процесі виконання державним виконавцем проведено перевірку щодо майнового стану боржника, в результаті якої встановлено, що за ОСОБА_2 на праві власності зареєстрована квартира № АДРЕСА_1 у м. Львові.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова задоволено подання Шевченківського відділу ДВС Львівського МУЮ та визначено 1/2 частку боржника ОСОБА_2 у власності на квартиру № АДРЕСА_1 у м.Львові, на яку накладено арешт.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім»ї у зазначеній квартирі, загальною площею 62,60 кв.м, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.172 т.3).

На звернення Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради направила листа №3609-78 від 18.03.2016р. за підписом голови адміністрації, в якому вказано, що вона як орган опіки та піклування заперечує щодо відчуження вищезазначеної квартири, мотивуючи це порушенням прав неповнолітнього ОСОБА_8

Задовольняючи заяву Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ, районний суд виходив з того, що встановлення запропонованого державною виконавчою службою способу та порядку виконання рішення не порушуватиме законні права неповнолітнього ОСОБА_8, оскільки в даному випадку вирішується питання про встановлення порядку та способу виконання рішення шляхом звернення стягнення лише на 1/2 частину квартири, належну боржнику, інша 1/2 частка у квартирі є власністю ОСОБА_4- матері неповнолітнього, питання про звернення стягнення на цю частку на ставиться.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Виходячи зі змісту цих норм, підставою для зміни способу виконання рішення суду є наявність обставин, що перешкоджають або утруднюють виконання рішення у той спосіб, який визначено в судовому рішенні. Заміна способу і порядку виконання полягає у заміні одного заходу примусового виконання, встановленого законом або судом, на інший, більш доцільний або єдино можливий за наявних обставин.

Згідно з п. 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, ця норма встановлює необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування і службами у справах дітей право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Задовольняючи дану заяву, районний суд прийшов до необґрунтованого висновку про те, що встановлення запропонованого державною виконавчою службою способу та порядку виконання рішення не порушуватиме законні права неповнолітнього ОСОБА_8, оскільки при цьому буде обмежено житлові права дитини на користування жилим приміщенням у квартирі №.АДРЕСА_1 у м. Львові, у якій вона зареєстрована та проживає.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви Шевченківського ВДВС Львівського міського управління юстиції.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 10 травня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про встановлення способу та порядку виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: