Справа № 305/989/17
Провадження по справі 2/305/731/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

15.09.2017. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Тулик І.І.

з участю: секретаря Орос С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що їй, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №56, що розташований по вул. Воз"єднання у смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. В цьому будинку, крім неї ОСОБА_1 та її внуків ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 числиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджено записами будинкової книги. З відповідачем ОСОБА_2 вона проживала у цивільному шлюбі без реєстрації шлюбу, починаючи з 1985 року. Підставою для звернення до суду із даним позовом є те, що відповідач ОСОБА_2 14 березня 2017 року близько 18 години в її власному будинку, завдав їй тілесних ушкоджень, а саме вдарив її кулаком у підборіддя та спину. По даному факту 16.03.2017 у відношенні ОСОБА_2 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 за ч.1 ст. 125 КК України. На даний час кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України знаходиться у провадженні судді Тулик І.І. (справа №305/806/17, провадження по справі 1-кп/305/225/17), що стверджується ухвалою про призначення підготовчого судового засідання від 25.05.2017. У зв"язку з даними обставинами, вона та відповідач припинили спільне проживання у цивільному шлюбі. Відповідач, ОСОБА_2, починаючи з 14 березня 2017 року не проживає за адресою своєї реєстрації: смт. Ясіня, вул. Воз"єднання, буд. 56, Рахівського району Закарпатської області натомість відповідач у дійсності проживає у будинку своїх батьків за адресою: смт. Ясіня, вул. Воловець, №771, Рахівського району Закарпатської області, що стверджується довідкою №2978 виданою 14.06.2017 виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради та актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.06.2017. Зняти з реєстрації місця проживання відповідача, ОСОБА_2 у добровільному порядку для неї являється неможливим, оскільки відповідач від цього відмовляється, що змушує її звернутися до суду за вирішенням даного спору шляхом прийняття відповідного судового рішення. У звязку із реєстрацією в даний час відповідача ОСОБА_2 у належному їй на праві приватної власності житловому будинку, порушується її право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням. Відповідач ОСОБА_2 членом її сім'ї не являється. Спільне господарство між ними не ведеться, витрати по утриманню житла відповідач не несе. Договору найму житла між нею та відповідачем не укладалося. Відповідач був прописаний до належного їй житлового будинку, як співмешканець. На підставі наведеного просила винести рішення за яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку №56, що розташований по вулиці Воз"єднання в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області. Судові витрати залишає за собою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явилася, однак наддала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання, повторно, не з"явився. Про час, дату та місце розгляду спрви був повідомлений належним чином рекомендованими листами, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Про причини своєї неявки суд не повідомилв, заперечень на позов не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд, приходить до наступного висновку.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право власності позивача ОСОБА_1 на житловий будинок, №56, що розташований по вул. Воз»єднання у смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21 листопада 2002 року, зареєстроване в реєстрі за №2517.

У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року (з останніми змінами від 25.05.1998 року) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Так, наразі у житловому будинку № 56 по вул. Воз"єднання в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської областізареєстрований відповідач ОСОБА_2, що стверджується копією будинкової книги.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає за місцем своєї реєстрації з 14 березня 2017 року. Вказана обставина стверджена актом обстеження матеріально-побутових умов від 12.06.2017 року та довідкою №2978 виданою 14.06.2017 року виконавчим комітетом Ясінянської селищної ради.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що у відповідача відсутні будь-які правові підстави для проживання чи реєстрації у вище зазначеному будинку.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Закон України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні в ч.5 ст.3 визначає, що місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. При цьому, формальна наявність реєстрації місця проживання не є підставою для збереження права користування жилим приміщенням.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житла має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з ч.1,2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. З цих норм вбачається, що, по-перше, саме власник визначає коло осіб, які будуть користуватися належним йому жилим приміщенням, а по-друге, право користуванням жилим приміщенням мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач довів, що з відповідачем, договору найму житла не укладав, членом сім'ї позивача, відповідач ОСОБА_2 не являється, за місцем своєї реєстрації відповідач не проживає, а отже врахувавши всі зазначені обставини суд вважає, що відповідач втратив право на користування житловим будинком № 56 по вул. Воз"єднання в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області.

Суд вважає, що наведені в позовній заяві обставини на підтвердження позовних вимог є доведеними, тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, керуючись положеннями ст.ст.10, 58, 60, 209, 212, 213, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловими приміщеннями будинку №56, що розташований по вулиці Воз"єднання в смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.