Справа №635/4356/17
Провадження № 2/635/2697/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - Юдіна Є.О.,

за участю секретаря - Власенко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерної компанії «Харківобленерго» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Акціонерної компанії «Харківобленерго» (далі по тексту АК «Харківобленерго») про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в 20-х числах червня 2017 року він поштою отримав рахунок № за електричну енергію за травень 2017 року де значилась сума до сплати 64,35 грн., та якому рекомендовано сплатити кошти протягом 10 днів. До рахунку було прикріплено повідомлення №487600 від 17.06.2017 року про відключення електроенергії за заборгованість у розмірі 64,35 грн. у разі несплати. Повідомлення не містило дати та підпису начальника РВЕ.

Взаємовідносини між ОСОБА_1 та АК «Харківобленерго» були врегульовані Договором 24572 про користування електричною енергією, термін якого сплив 24.06.2017 року.

Позивач просив суд змінити правовідношення які виникли між ним та АК «Харківобленерго» на підставі оформлення та надіслання йому Повідомлення №487600 від 17.06.2017 року про відключення електроенергії за заборгованість шляхом визнання вказаного Повідомлення таким, що не підлягає виконанню і не свідчить про наявність у нього боргу.

Просить вирішити питання про стягнення з відповідача на його користь суму за заподіяну йому моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, представник АК «Харківобленерго» заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст.11,15 ЦПК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів надається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

У даному випадку предметом позову є визнання повідомлення про відключення таким, що не підлягає виконанню і не свідчить про наявність боргу, що не відповідає способам захисту права, визначеним в ст.16 ЦК України.

Ураховуючи предмет спору, обраний Позивачем спосіб захисту права згідно п.6 ч.2 ст.16 ЦК України (зміна правовідношення) також не може бути застосований, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав може бути пов'язаний з необхідністю змінити чи припинити існуюче правовідношення, наприклад, у зв'язку з порушенням його однією із сторін ("Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" Верховного суду України), проте вимог щодо змін умов чи розірвання договору Позивачем не заявлено.

Вищевказане призводить до відсутності правових підстав для застосування обраного позивачем способу захисту права і унеможливлює задоволення позову в частині такого предмету.

Між АК "Харківобленерго" та ОСОБА_1 у 2014 році укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до п. 11 типового договору споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.

Також п.12 договору визначено право енергопостачальника відключати споживача без його згоди у випадках, передбачених Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінет) Міністрів України від 26.07.1999 № 1357.

При цьому, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплата спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну (п. 20 Правил).

Право електропостачальника у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, на 30 день надіслати або вручити побутовому споживачу попередження про відключення електричної енергії визначене п. 27 Правил.

ОСОБА_1 здійснює оплату самостійно. Станом на 17.06.2017 року не сплачена сума заборгованості склала 64,35 грн.

У зв'язку з несплатою суми заборгованості за використану електричну енергію протягом встановленого Договором строку, а саме до 10.05.2017, на виконання п. 27 Правил було сформоване попередження про відключенні електричної енергії на загальну суму несплаченого боргу у розмірі 64,35 грн. та залишено у поштовій скоринці Позивача.

13.07.2017 сума заборгованості у розмірі 64,35 грн. сплачена споживачем, що не заперечувалось сторонами в судовому засіданні.

Попередження про відключення електричної енергії за несплату боргу у сумі 64,35 грн. сформоване у встановленому п. 27 Правил порядку.

На підставі зазначеного попередження відключення електропостачання за адресою Позивача не проводилось, а отже його надіслання не створило для Позивача ніяких правових наслідків. Тобто АК «Харківобленерго» жодним чином не порушила права Позивача як споживача електричної енергії.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми за заподіяну йому моральну шкоду, то вона також не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Виходячи з приписів ст.23 ЦК України, підставою відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільно-правового правопорушення, що складається з наступних елементів: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов'язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов'язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача.

Однак Позивачем взагалі не визначено розмір моральної шкоди, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не підтверджені факти наявності самої шкоди, причинного зв'язку між шкодою, протиправними діями відповідача та вини компанії в її заподіянні.

Правова позиція, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 листопада 2016 року по справі № 6-1575цс16, наголошує, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги, через суд який постановив рішення, в 10-денний строк із дня проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: