РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова

у складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 07 вересня 1996 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівській області, актовий запис №1625.

В обґрунтування заяви покликаються на те, що 07 вересня 1996 року між ними зареєстровано шлюб, в якому мають двох дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя у них не склалося через несумісність характерів. Вказують, що неодноразово намагалися зберегти сім'ю, проте переконалися, що є різними людьми, а подальше збереження шлюбу є не можливими і тому в їхніх інтересах та інтересах їхніх дітей прийшли до розірванню шлюбу.

Заявники в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримують, просять таку задовольнити. Щодо заявленої вимоги про затвердження мирової угоди, то таку просять залишити без розгляду.

У зв'язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження, серед іншого, розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований 07 вересня 1996 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівській області, актовий запис №1625, в якому в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4839.

Спільне життя в подружжя не складалося та, як вбачається із змісту спільної поданої заяви, на даний час не знаходять підстав для примирення та відновлення сімейних стосунків.

Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно роз'яснень, які містяться в абз.3 п.3 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11, розірвання шлюбу судом відбувається за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст.109 СК України. Відповідно до п.8 вищевказаної постанови розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, враховуючи виконання заявниками вимог ст.109 СК України, а також те, що права жодної із сторін, включаючи малолітньої дитини, не будуть порушені, суд приходить до висновку, що сім'я не може бути збережена, майнові спори та спори з утримання і виховання дитини між заявниками відсутні, а тому заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 60, 197, 212- 215, 234 ЦПК України,

в и р і ш и в:

заяву задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 вересня 1996 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівській області, актовий запис №1625.

Заявлену заявниками вимогу про затвердження мирової угоди від 07 серпня 2017 року муж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час його проголошення, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ванівський Ю.М.