Ухвала

іменем україни

06 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ступак О.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

МаляренкаА.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про стягнення суми вкладу за договором про надання фінансової послуги, за касаційною скаргою Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» на ухвалу судді апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» (далі - ЗОКС «Довіра») на користь ОСОБА_3 150 794 грн 95 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 12 жовтня 2016 року ЗОКС «Довіра» подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 20 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ЗОКС «Довіра» залишено без руху та надано заявникові строк терміном п'ять днів із моменту отримання копії ухвали суду для надання оригіналу квитанції про доплату судового збору у сумі 07 грн 10 коп.

Також визнано неповажними зазначені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявникові строк протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали для наведення інших підстав для його поновлення.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ЗОКС «Довіра» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2015 року.

У касаційній скарзі ЗОКС «Довіра» просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Визнаючи неповажними наведені в апеляційній скарзі ЗОКС «Довіра» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, а саме: у період із 23 вересня 2014 року і по 17 травня 2016 року на розрахунковий рахунок ЗОКС «Довіра» було накладено арешти і заявник не мав змоги сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, суддя апеляційного суду виходив із того, що із 17 травня 2016 року, тобто коли арешти з розрахункових рахунків було знято, ЗОКС «Довіра» мала можливість звернутися до суду з апеляційною скаргою у визначені законом строки.

При цьому суддя вважав, що відсутність коштів та накладення арешту на рахунки не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ЗОКС «Довіра» мала можливість у визначені цивільним процесуальним законодавством строки звернутися до суду з апеляційною скаргою та із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, що передбачено ЦПК України, проте з апеляційною скаргою ЗОКС «Довіра» звернулася до суду лише 12 жовтня 2016 року.

Разом із тим суддя зазначив, що згідно з матеріалами справи представник ЗОКС «Довіра» не був присутній у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного рішення, а матеріали справи не містять відомостей про направлення оскаржуваного рішення на адресу ЗОКС «Довіра». Крім того, у клопотанні про поновлення строку не зазначено, коли саме ЗОКС «Довіра» отримала копію оскаржуваного рішення, що унеможливлює зробити висновки про те, пропущено строк на апеляційне оскарження чи ні.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ЗОКС «Довіра» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2015 року, суддя апеляційного суду виходив із того, що зазначені заявником підстави пропущення строку на апеляційне оскарження рішення суду, а саме: отримання копії рішення суду 20 квітня 2016 року, не є поважними, враховуючи, що апеляційну скаргу заявником подано лише 12 жовтня 2016 року, і не зазначено поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження із 20 квітня по 12 жовтня 2016 року; інших поважних підстав для поновлення строку ЗОКС «Довіра» не зазначила.

Посилаючись на викладене, суддя вважав, що ЗОКС «Довіра» не виконала зазначених в ухвалі від 20 жовтня 2016 року вимог та не надала об'єктивно поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, тим самим недоліків скарги не усунула.

Однак із вказаними висновками не можна погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.

За положеннями ч. 1 ст. 294 цього Кодексу апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно із ч. 1 ст. 218 ЦПК України рішення суду або його вступна та резолютивна частини проголошуються негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Головуючий роз'яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення суд повідомляє, коли особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду.

Відповідно до ст. 222 ЦПК України копії повного рішення суду видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. У разі проголошення тільки вступної та резолютивної частин судового рішення, особам, які брали участь у справі і були присутні у судовому засіданні, негайно після його проголошення видаються копії судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин.

Проте вищевказані положення норм процесуального права залишилися поза увагою й належною правовою оцінкою судді апеляційного суду, який не оцінив належним чином обставин про те, що представник ЗОКС «Довіра» не був присутній у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваного рішення (а. с. 35, 36), а матеріали справи не містять відомостей про направлення копії оскаржуваного рішення на адресу ЗОКС «Довіра» на виконання вимог ст. 222 ЦПК України.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу апеляційного суду на те, що у разі, якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема, особі не надіслана протягом строку на апеляційне оскарження копія повного тексту рішення суду першої інстанції, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суддя апеляційного суду дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, що згідно з вимогами чинного ЦПК України унеможливлює повторне подання апеляційної скарги відповідачем, і такий висновок не може бути підставою для позбавлення заявника права на захист порушених прав, свобод та інтересів, оскарження судового рішення, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 вищевказаної Конвенції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала судді апеляційного суду - скасуванню з передачею до суду апеляційної інстанції питання про відкриття апеляційного провадження згідно з вимогами ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ступак

Судді: Ю.Г. Іваненко

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко

Г.І.Мостова