АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1766/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівБондаренка С. І., Храпка В. Д.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк», Банк) до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом до ОСОБА_7, посилаючись на те, що у відповідачки виникла заборгованість за кредитним договором № CSHJF, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» 13 вересня 2012 року. Станом на 22.08.2016 року загальна сума непогашеної заборгованості становить 11 112 грн. 71 коп., яку Банк просив стягнути з відповідачки на свою користь.

Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення скасувати, оскільки воно ухвалено без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що відповідачка не заявляла клопотання про застосування строків позовної давності, а самостійне застосування судом з власної ініціативи строку позовної давності є грубим порушенням закону.

Заслухавши представника Банку, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Ухвалюючи рішення у справі, районний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Судом встановлено, що 13.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_7 був укладений кредитний договір №CSHJF, згідно з яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 4295 грн. 56 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строк кредиту - 36 місяців з 13.09.2012 року по 12.09.2015 року. Одноразова винагорода за надання фінансового інструменту становить 345,30 грн. Щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту становить 85 грн. 91 коп. Щомісячний платіж становить 119 грн. 55 коп., з 21.07.2013 - 205 грн. 46 коп. і повинен бути сплачений з 16-го по 20-е число кожного місяця. Кредит надано для оплати придбаної побутової техніки (а.с.7-16).

Згідно з Заявою Позичальника № CSHJF від 13.09.2012 року дана заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять кредитно-заставний договір.

В п.15 Заяви вказано, що при порушенні Позичальником зобов'язань із погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначено в Умовах та правилах за кожен день прострочки (а.с.6).

Відповідно до п.1.2.5, 1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку Позичальник зобов'язується виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.5.20 вказаних Умов та правил при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованим та прострочених процентів і комісій.

Згідно з п. 1.5.21 Умов якщо в інших розділах не встановлено інше, при непогашенні кредиту в строк, встановлений Графіком погашення кредиту, процентів і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться відповідно до розміру, встановленому в заяві, про приєднання до Договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № CSHJF від 13.09.2012 року, наданої Банком станом на 22.08.2016 року, останні платежі за кредитом були здійснені 19.03.2013 року в розмірі 0,34 грн. (сплачено процентів) та 10.07.2013 року в розмірі 78 грн. 00 коп. (сплачено пені) та 01 грн. 06 коп. (сплачено процентів) (а.с. 4-5).

Розмір заборгованості складає 11 112 грн. 71 коп. з яких : 3 445 грн. 28 коп. - заборгованість по кредиту; 2 грн. 85 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 773 грн. 19 коп. - заборгованість по комісії; 5 886 грн. 02 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання та штрафи: 500 грн. 00 коп. - фіксована частина і 505 грн. 37 коп. - процентна складова.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи позивача про стягнення боргу за кредитним договором є обґрунтованими, так як зобов'язання за кредитним договором відповідачем належним чином не виконано.

Що стосується строку позовної давності, то колегія суддів не погоджується з позицією районного суду про відмову у задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності.

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Тлумачення частини третьої статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони.

Вказане узгоджується з правовою позицію Верховного Суду України, викладеною у справі №6-474цс16 від 18 травня 2016 року.

У справі, яка переглядається, сторони не зверталися із заявою про сплив позовної давності і застосування наслідків її спливу.

Таким чином, суд за власною ініціативою не може застосувати позовну давність.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув і помилково послався на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 року № 10-70/0/4-13 про застосування позовної давності у позовах про повернення споживчого кредиту незалежно від заяви сторони у спорі.

Крім того, пунктом 31 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зі змінами, внесеними Постановою пленуму того ж суду від 07 лютого 2014 року № 7 при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному зв'язку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

У зв'язку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність.

Надані Банком розрахунки заборгованості сумніву у колегії суддів не викликають. Сама відповідачка свої розрахунки щодо заборгованості не надала.

Разом з тим стосовно визначеної банком суми заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 773 грн. 19 коп. колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Пояснення позивача за які конкретно його дії по обслуговуванню клієнта підлягає стягненню вказана комісія суд апеляційної інстанції визнає непереконливими і приходить до висновку, що нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, є незаконним.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-1746цс16).

Таким чином з відповідача підлягає стягненню вся сума нарахованої заборгованості за виключенням 773 грн. 19 коп. заборгованості по комісії (11 112 грн. 71 коп. - 773 грн. 19 коп. = 10 339 грн. 52 коп.).

У зв'язку з неправильним застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати в сумі 2 691 грн. 00 коп., тобто пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2017 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CSHJF від 13 вересня 2012 року у сумі 10 339 грн. 52 коп.

В іншій частині позову - в задоволненні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 2 691 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :