Справа № 500/3398/17
Провадження № 2-о/500/94/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді - Грубіян Л.І.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

за участю - заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати - ОСОБА_2, власниця земельних ділянок, загальною площею 3,04 га для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, які належать їй на підставі виданого Кілійською районною державною адміністрацією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 від 14.12.2004 року, кадастрові номери: №1 НОМЕР_1, площею 1,66 га, та НОМЕР_3, площею 1,38 га. Оскільки в правовстановлюючому документі - Державному акті на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_2 від 14.12.2004 року, виданому Кілійською державною адміністрацією на ім'я матері заявниці, її прізвище вказано - «ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть - «ОСОБА_2». У зв'язку з зазначеним, заявнику було повідомлено Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду за захистом свого права.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи без його участі або відкладення розгляду справи не надав.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 є матір'ю заявника, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, від 08.04.1993 року, виданим сільською радою с.Приозерне Кілійського району, в якому матір'ю заявника вказана «ОСОБА_2» (рос.мовою) (а.с.5).

В державного акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (а.с.7), виданому Кілійською районною державною адміністрацією 14 грудня 2004 року на земельну ділянку площею 3,04 га., розташовану на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, передану у власність на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації №464 від 16.08.2004 року, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вбачається, прізвище власника вказано як «ОСОБА_2».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 01.02.2016 року, виданого виконавчим комітетом Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, прізвище померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати заявника вказано - «ОСОБА_2».

Відповідно до довідки Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 12.05.2017 року №183 згідно по господарської книги №7 (1016-2021 р.р.), гр.ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Листом Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 28.04.2017 року №753/02-14 повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після померлої 26.01.2016 року ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Кілійською райдержадміністрацією Одеської області 14.12.2004 року, прізвище, ім'я та по-батькові власника земельної ділянки вказано «ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть - «ОСОБА_2».

Відповідно до «суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно з п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК - з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я , по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Організація, яка видала правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, не має можливості внести до нього відповідні виправлення, оскільки згідно із п.2.9 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» - виправлення та внесення змін до вказаних документів не допускаються.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки факт зазначення однієї й тої самої особи у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності спадкодавцеві - ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14.12.2004 року, загальною площею 3,04 га для ведення сільськогосподарського виробництва на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, виданого Кілійською районною державної адміністрацією на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №81, кадастрові номери: №1 НОМЕР_1, площею 1,66 га, та НОМЕР_3.

Керуючись ст.ст.10,11,15,60,61,212-215,256,259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - відділ у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності спадкодавцеві - ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 14.12.2004 року, загальною площею 3,04 га для ведення сільськогосподарського виробництва на території Приозерненської сільської ради Кілійського району Одеської області, виданого Кілійською районною державної адміністрацією на ім'я ОСОБА_2 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №81.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян