печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Васильєвої Н.П.,

при секретарі Кострійчук В.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_3 про скасування заочного рішення суду.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, який є представник відповідача ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 18.10.2013 року, яким позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було задоволено.

У заяві посилається на те, що рішення суду ґрунтується лише на доводах позивача, письмової позиції відповідача щодо позовних вимог у матеріалах справи не має та остання не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, оскільки фактично з липня 2012 року проживає за межами України, та на час розгляду справи не уповноважила осіб, на представництво своїх інтересів у справі про стягнення аліментів, у зв'язку з чим суд не мав можливості повно, всебічно і об'єктивно дослідити усі наявні докази та поважність причини неявки у судове засідання сторони відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність обставин, викладених в ній.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалите заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися у судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи розгляд справи призначався неодноразово,так, про судове засідання, що призначено було на 28.08.2013, ОСОБА_4 повідомлена належним чином та завчасно, про що свідчить зворотнє повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що відповідач особисто отримала судову повістку (а.с. 19).

Про судове засідання, яке призначено на 12.09.2013, належним чином був повідомлений представник відповідача ОСОБА_5 що підтверджується зворотнім повідомленням(а.с. 24) , якого ОСОБА_4, уповноважила на представництво її прав, що належать, окрім іншого і включаючи позивачу та відповідачу, що підтверджується копією довіреності, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 29), що також спростовує посилання представника ОСОБА_4 в заяві про перегляд заочного рішення, на ту обставину, що у неї був відсутній уповноважений представник на представництво її прав та інтересів в суді при розгляд справи про стягнення аліментів, а відтак суд не приймає вказану обставину до уваги.

Крім того, відповідачем не надано суду і доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 статті 11 ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

А тому, суд вважає, що ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про розгляд справи, за наслідками якого 18.10.2013 було прийнято заочне рішення, а також що докази і обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, не мають істотного значення для правильного вирішення справи, в зв'язку з чим і відсутні підстави для перегляду заочного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача представника відповідача ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2013 року у справі номер 757/15349/13-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя