Справа № 379/1196/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Бойко М.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Таращанська районна державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту щодо відмови від частки у спадковому майні ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця 18.09.2017 року в черговий раз звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій посилаючись на норми ЦПК України, ЦК України та ЗУ «Про нотаріат» просила суд встановити юридичний факт відмови ОСОБА_2 від його частки в спадковому майні брата ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що помер 18.10.2015 року, який проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь сестри спадкодавця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона має намір на підставі рішення суду підтвердити факт відмови її брата ОСОБА_2 від прийняття спадщини на її користь після ОСОБА_3, який помер 18.10.2015 року з метою збільшення її частки в спадковому майні після вищевказаного спадкодавця.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якою передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи за заявами про встановлення юридичного факту щодо відмови від частки у спадковому майні - в переліку відсутні.

В ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно із ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено інший порядок відмови від прийняття спадщини, тобто спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995року зі змінами, внесеними 25.05.1998 року, у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З поданої до суду заяви вбачається, що обставини, щодо яких заявник просить встановити факт, виникли після смерті ОСОБА_3, який помер 18 жовтня 2015 року, а отже існують спадкові правовідносини, вирішення яких відноситься до спору про право.

Також заявник вказує в заяві, що є спадкоємцем другої черги спадкоємців за законом, а встановлення факту відмови її брата ОСОБА_2 від прийняття спадщини на її користь після ОСОБА_3, який помер 18.10.2015 року необхідне їй для юридичного оформлення спадщини з метою збільшення її частки в спадковому майні після вищевказаного спадкодавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що із заяви ОСОБА_1 вбачається наявність спору про право на спадщину, тому у відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України у відкритті провадження по даній заяві необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122, 209, 210, ч. 4 ст. 256, ст.ст. 293, 294 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Таращанська районна державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту щодо відмови від частки у спадковому майні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ:______________