Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Коваленко О.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування Шкуматової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської Ради,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 згідно уточненим позовним вимогам звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської Ради, вказуючи на те, що 16.07.2009 року вона придбала будинок АДРЕСА_1. Будинок належить їй на праві приватної власності, який придбаний на власні кошти, які були подаровані батьками. Після придбання будинку на зазначеній житловій площі були зареєстровані члени її родини, її чоловік ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які як до так і після реєстрації місця проживання у будинку не проживали, проживали за адресою матері відповідача ОСОБА_7 в АДРЕСА_2. У липні 2014 року, після початку проведення АТО, відповідач зібрав усі речі та речі дітей та разом з ними виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації, а потім на непідконтрольну території України, до Автономної Республіки Крим, де постійно проживає більше двох років, що підтверджується довідкою територіального органу адміністрації м.Судака АРК. Реєстрація в Україні була необхідна відповідачам для того, щоб перетнути кордон Росії та України. Вона залишилася проживати в будинку, веде господарство, сплачує комунальні платежі. Оскільки будинок обладнаний пічним опаленням, вона вимушена придбати побутове паливо. Через те, що в будинку зареєстровані відповідачі, вона докладає додаткові зусилля в оформленні документів та довідок для отримання побутового палива, не має можливості оформити субсидію. У вересні 2016 року відповідач ОСОБА_5 надав нотаріально завірену довіреність своїй матері ОСОБА_7 для звернення до нотаріальної контори з можливістю відчуження належного їй будинку. Мати відповідача звернулася до органу реєстрації в м.Новогродівка з заявою про зняття з обліку відповідача, так як він тривалий час не мешкає за спірною адресою, змінив своє та дітей місце постійного проживання, в чому їй було відмовлено через відсутність нотаріальної довіреності українського зразка та документу (паспорту) в якому робиться відмітка про зняття з реєстраційного обліку. Запропонували звернутися до суду. Приїзджати в України вони не бажають, в неї відсутні інша можливість ніж звернутися до суду. Посилається на ст.ст.317, 319, 321, 383, 391, 391, 405, 406 ЦК України, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти відповідачів з реєстрації місця проживання можливо лише за умови визнання їх такими, що втратили права користування цим житлом. Просить визнати ОСОБА_4, малолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, пояснив, що позивач та відповідач знаходяться у шлюбі, відповідач з 2014 року виїхав за межі України, позивач разом з відповідачем та дітьми зареєстровані та мешкають в АРК в м.Судак, не мають можливості виїхати за межи тимчасово окупованої території на Україну для зняття з реєстрації місце мешкання відповідача та дітей. За іншою адресою мешкають тривалий час. Вважає що позивач має право вільно розпоряджатися майном у вигляді будинку, зняття з реєстрації місця мешкання дітей не порушить їх прав, так як не відноситься до правочину щодо відчуження будинку.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце слухання справи були повідомлені належним чином, згідно письмової заяви відповідача ОСОБА_4, в якій вказує місце мешкання з липня 2014 року його та дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 м.Судак с.Грушевка вул.Юбилейна, 3, АРК, просить слухати справу у його відсутність, з позовом згоден.

Представник органу опіки та піклування Новогродівської міської Ради заперечує проти позову в частині визнання дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в зв'язку з тим, що відсутні данні про наявність у родині ОСОБА_4 на території АРК майна на праві власності, зняття дітей з реєстрації місця проживання в будинку, який належить на праві власності позивачу, матері дітей, звузить їх права на нерухоме майно, з метою захисту інтересів дітей вважають не доцільним визнавати відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 повідомили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з дітьми в 2014 році виїхали до АРК, до батьків ОСОБА_12, разом з дітьми, де і мешкають по теперішній час. Дорослі працюють, діти відвідують дитячий садок та школу.

Свідок ОСОБА_13, повідомила, що є матерю відповідача, у 2014 році отримавши повістку син зібрав речі та разом з дружиною та дітьми виїхав до АРК, до мешкають рідні його дружини. Вони мешкають в окремому будинку, який не належить їм на праві власності, працюють, дітей відвідують дитячий садок та школу. В паспортах громадянин України і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 проставлена відмітка про тимчасову реєстрації в АДРЕСА_1, в зв'язку з чим та з тимчасової окупацією АРК, вони позбавлені можливості виїхати за межі АРК та в'їхати в Україну, для зняття з реєстраційного обліку відповідача та дітей. Бажають продати будинок, для того щоб придбати нерухоме майно за місцем їх мешкання.

Вислухавши представника позивача, представник третьої особи, опитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно паспортів громадянин України, зареєстроване місце проживання в Україні в АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_3 - з 16.09.2009 року, відповідача ОСОБА_4 з 02.03.2012 року; з 13.03.2015 року обох в АДРЕСА_1, надано право на тимчасово проживання ОСОБА_3 з 12.02.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_4 з 25.02.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно свідоцтв про народження відповідачів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками є позивач та відповідач по справі.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 16.07.2009 року, ОСОБА_3 купила житловий будинок АДРЕСА_1 Донецької області. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.09.2009 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно нотаріальної довіреності від 18.12.2014 року, виданої нотаріусом Російської Федерації, ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_7 управляти та розпоряджатися належним ОСОБА_3 житловим будинком, що розташований на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1.

Згідно записів у домової книги для реєстрації громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1, в будинку зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно довідок з територіального органу адміністрації м.Судак в селах Грушевка, Перевалівка, Холодовка від 25.08.2017 року, ОСОБА_4, ОСОБА_3. з 12.02.2015 року та по теперішній час постійно проживають та зареєстровані разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3.

Згідно акту депутата Новогродівської міської ради від 21.09.2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 не мешкають з липня 2014 року, зібравши речі родина виїхала до Російської Федерації для подальшого працевлаштування та проживання.

Згідно висновку органу опіки та піклування Новогродівської міської ради, зняття з реєстрації місця проживання малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 може призвести до порушення майнових прав малолітніх дітей, так як відсутне підтвердження про наявність у ОСОБА_6 за новим місцем проживання житла на праві власності, інформація про житлові умови відсутня, посилаються на ч.2 ст.12 Закону України «Поро основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей», ч.4 ст.177 СК України, щодо надання органом дозволу на чинення правочинів щодо майна дитини в разі гарантування збереження прав дитини на житло. Виписка дитини можлива лише з наданням гарантій, куди буде прописана дитина, площа, умови, зручності майбутнього місця прописки дитини не повинні відрізнятися від тих, які були раніше.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, який був придбаний позивачем 16.07.2009 року, за вказаною адресою позивач зареєструвала місце мешкання членів свої родини: відповідача чоловіка ОСОБА_4, та доньок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 В липні 2014 році вся родина виїхала до АРК, яка є тимчасово окупованої територією, де почала постійно мешкати та зареєструвало місце мешкання з 13.03.2015 року в АДРЕСА_3 разом з дітьми.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає,опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно розділу 2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених Наказом МВС від 22.11.2012 №1077 для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС України, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру: письмову заяву про реєстрацію місця проживання; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату державного мита або документ про звільнення від його сплати; талон зняття з реєстрації місця проживання в Україні (у разі зміни місця проживання в межах України); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї на реєстрацію місця проживання; свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України, якщо реєструється місце проживання дитини, яка не досягла 16-річного віку; заява про зняття особи з реєстрації місця проживання.

Відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім'ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Орган опіки та піклування зобов'язаний здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

На думку суду позивач та відповідач, як батьки неповнолітніх дітей, є їх законними представниками, користуючись правом обирати місце мешкання своє та дітей та місце реєстрації проживання, скористувалися ним, виїхали за межі України, посилились в АРК, де зареєстрували місце мешкання своє та дітей, враховуючи, що місцем мешкання дітей, є місце мешкання їх батьків, суд не вбачає порушення прав неповнолітніх дітей, які мешкають разом з батьками та зареєстровані разом з ними за іншою адресою, батьки скористалися правом вирішувати питання щодо життя їх дітей, також суд вважає можливим захистити право власника житла позивача, та права батьків вирішувати питання щодо місця мешкання та місця реєстрації проживання дітей, шляхом усунення перешкод у праві користування нерухомим майно у вигляді будинку шляхом визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, враховуючи, що відповідачі зареєстровані за іншою адресою, позивач та відповідач є батьками неповнолітніх відповідачів, в будинку не мешкають більше трьох років.

Суд вважає заперечення представника органу опіку та піклування щодо звуження прав неповнолітніх відповідачів при знятті їх з реєстрації місця проживання таким, що не заслуговує на увагу, оскільки ст.177 СК України передбачає відмову у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини органом опіки та піклування у випадках якщо вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. Зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх відповідачів, не є правочином щодо відчуження нерухомого майна, а тому права та інтереси дітей, якими піклуються батьки, які мешкають разом з батьками та зареєстровані з батьками за одним місцем реєстрації, не порушуються та не звужуються. Крім того суд враховує, що позивач та відповідач позбавлені можливості іншим шляхом вирішити питання щодо зняття з реєстрації місця проживання, як відповідача так і дітей, з зв'язку з мешканням в АРК, яка є окупованою територією. Позивач на позові наполягає, відповідач позов визнає, обидва погоджуються з визнанням дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задля зняття їх з реєстрації місця проживання вказаного будинку, а тому враховуючи вищевикладене, з урахуванням не проживання відповідача ОСОБА_4 та відповідачів дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 більше трьох років в будинку, який належить на праві власності позивачу, з врахуванням мешкання та реєстрації останніх за іншим місцем проживання, з метою захисту права власності позивача, шляхом усунення перешкод у користуванні власністю та права позивача на вільне розпорядження своїм майном, шляхом захисту прав позивача та відповідача обирати місце мешкання та місце реєстрації своїх дітей, суд вважає, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає визнанню таким, що втратили право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України.

Керуючись ст.ст.29, 391, 405 ЦК України, ст.ст.160,177 СК України,Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року №2402, Порядком реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затверджених Наказом МВС від 22.11.2012 №1077, ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 218ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа орган опіки та піклування Новогродівської міської Ради - задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, визнати таким, що втратили право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Новогродівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: