У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О., Григоренко М.П.,

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 липня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину (безвідкличної довіреності), який вчинено під впливом тяжкої обставини, недійсним та його скасування, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 26 липня 2017 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Вжито заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину (безвідкличної довіреності), який вчинено під впливом тяжкої обставини, недійсним та його скасування, шляхом заборони відповідачу ОСОБА_1, вчиняти будь-які дії із використанням довіреності від 19.04.2016 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрована в реєстрі за № 1272.

У поданій на вказану ухвалу апеляційній скарзі апелянт вважає її незаконною, необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм ЦПК України.

Вказує, що в оскаржуваній ухвалі не надано жодного обґрунтування підстав на основі яких винесена дана ухвала. В додатках до заяви, та у судовому засіданні позивачем не було надано, а судом першої інстанції не було досліджено жодних доказів, щодо недобросовісного виконання представником своїх повноважень. А також той факт, що представник намагається заволодіти якимось належним позивачу (довірителю) майном, не обґрунтований жодним доказом чи фактом і так і залишається просто словами позивача.

З цих підстав просить ухвалу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 липня 2017 року про забезпечення позову скасувати.

18 вересня 2017 року ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу та просив її відхилити, а ухвалу місцевого суду про забезпечення позову залишити без змін.

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав заяву в якій просив задовольнити його апеляційну скаргу та скасувати ухвалу від 26 липня 2017 року та винести нову. Якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення в повному обсязі.

20 вересня 2017 року ОСОБА_1 на підставі довіреності від 13 червня 2017 року виданої йому ОСОБА_2 подав від свого імені в його інтересах заяву в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу від 26 липня 2017 року та винести нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів не приймає таку заяву, оскільки вона суперечить інтересам довірителя, який є апелянтом.

Сторони завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися та причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що невжиття таких заходів може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, що у відповідності до ст. 151 ЦПК України є підставою для забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову згідно ст.151 ЦПК України є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Способами забезпечення позову, передбачених статтею 152 ЦПК України, зокрема, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборона вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання правочину (безвідкличної довіреності), який вчинено під впливом тяжкої обставини, недійсним та його скасування.

Отже, предметом даного спору є визнання недійсною та скасування безвідкличної довіреності від 19.04.2016 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрована в реєстрі за № 1272. Вказаною довіреністю ОСОБА_2 надає ОСОБА_1 повноваження щодо розпорядження належним йому рухомим та нерухомим майном за адресою : м. Радивилів, вул. Волковенка, 1, Рівненської області, з правом їх продажу, обміну, передачі в найм /оренду, позику/ (а.с.3).

З метою уникнення подальшого відчуження майна позивача на час розгляду в суді даної справи просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії із використання довіреності від 19.04.2016 року, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про визнання довіреності недійсною та за час розгляду справи в суді може бути незаконно відчужено майно позивача.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з роз'ясненням п. 10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення даного позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При обранні видів забезпечення позову суд першої інстанції правомірно виходить з вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України, відповідно до якої види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, і вважав за можливим забезпечення вимог за даним позовом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що не надано жодного обґрунтування підстав на основі яких винесена дана ухвала колегією суддів не приймаються, оскільки обрані позивачем і застосовані судом види забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки спір виник щодо законності правочину до вирішення якого вжиття таких зазначених заходів забезпечення позову є виправданим.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що постановлена в даній справі ухвала є законною і обґрунтовано. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Тому підстав для скасування оскарженої ухвали колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 312, 313-315; 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- відхилити.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 26 липня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : С.В. Боймиструк

Судді: С.О.Гордійчук

ОСОБА_4