АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/8411/2017 Головуючий у 1 інстанції - Осаулов А.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач ПАТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи тим, що 21.07.2011 року ОСОБА_2 став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету - Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 22.07.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 19 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Між тим, відповідач порушив умови договору кредиту, не повертав отриманий кредит своєчасно, не сплачував кошти (відсотки) за користування ним. В зв'язку із порушенням умов договору, станом на 31.08.2016 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом - 17 730,49 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 62 022,99 грн., заборгованість по пені та комісії - 1 648,01 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 4 070,07 грн., а всього заборгованість складає 85 971,56 грн. Зазначену суму боргу позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі, а також судовий збір у розмірі 1 378 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 21.07.2011 року у сумі заборгованості за кредитом - 17 730, 49 грн., суми заборгованості по нарахованим процентам в розмірі - 62 022, 99 грн., заборгованість по пені та комісії в розмірі - 1 648, 01 грн., а також 1378 грн. судового збору, а всього - 82 779 грн. 49 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, судом не враховано твердження відповідача про невірний розрахунок заборгованості, що було надано представником позивача, так як до штрафних санкцій повинно застосовуватись спеціальна позовна давність в 1 рік. Суд не прийняв до уваги правову позицію ВСУ, яка викладена у постанові від 19.03.2014 №6-20цс14, що полягає у тому, що позовна давність щодо кредитних коштів і процентів, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Зазначає, що банком без повідомлення боржника було здійснено збільшення відсоткової ставки за кредитною лінією практично в два рази, при цьому в договорі зазначено, що банк зобов'язаний повідомити боржника про збільшення за 7 днів до такої зміни. Вказує, що суд не врахував, що анкета - заява не містить угоду про сплату комісії, а тому правова підстава для її надходження відсутня.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.07.2011 року, яка складається з заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_2 отримав кредитну картку «Універсальна». При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з умовами Договору, який є публічним та розміщений на офіційному сайті позивача, а також підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з тарифами відповідно до обраного тарифного пакету, відтак такий договір вважається укладеним та дійсним.

22.07.2013 року ОСОБА_2 було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 19 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до Умов та Правил, Банк має право вносити зміни до тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. (п. 1.1.3.2.3. цього Договору).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. умов та правил, відповідач ОСОБА_2 зобов'язувався погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідачем не виконувалися взяті зобов'язання щодо погашення кредиту, процентів за його використання , а тому з нього підлягає стягненню на користь банку сума заборгованості за виключенням штрафів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України ).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором та надав кредитні кошти відповідачу. Відповідач порушував умови договору, несвоєчасно сплачував кредит та проценти за його використання.

За умовами п.З ч.І ст.611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Ст. 549 ЦК України передбачено , що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ту обставину, що до пені не застосовано спеціальний строк позовної давності, оскільки, як вбачається із розрахунку заборгованості, пеня нарахована за один рік.

Збільшення відсоткової ставки в разі прострочення виконання зобов'язання передбачено умовами договору, з якими був ознайомлений відповідач, а тому він, на думку колегії суддів, був повідомлений, що в разі прострочення зобов'язання процентна ставка за договором буде збільшена.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :