Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євтушенко О.І., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві, Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, Деснянської районної державної адміністрації у м. Києві, Департаменту соціальної політики Київської міської державної адміністрації про визнання неправомірною відмову щодо позачергового забезпечення житловою площею, зобов'язання забезпечити житловою площею, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є інвалідом ІІ групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 25 лютого 1998 року перебуває на квартирному обліку на позачергове забезпечення жилою площею в Деснянському районі м. Києва, як особа, що належить до 1 категорії учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зазначає, що має захворювання, яке перешкоджає проживанню в одній кімнаті чи комунальній квартирі з іншими членами родини. На даний час він проживає в двокімнатній квартирі разом з дружиною, донькою, її чоловіком та онуком. Номер його черги за категорією обліку «Постраждалі в зв'язку з аварією на ЧАЕС, 1 категорії» - 59. На всі свої заяви до відповідачів щодо надання житла він отримував відмову, у зв'язку з чим вважає, що його права щодо забезпечення жилою площею були порушені відповідачами. На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та має інвалідність ІІ групи у зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботою по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до витягу з облікової картки АС «Квартоблік» станом на 21 жовтня 2016 року, позивач перебуває на квартирному обліку в Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації за пільговою категорією «потерпілі від ЧАЕС 1 категорії» з 25 лютого 1998 року.

Номер черги позивача за списками: загальна черга - 1 092, позачерговий - 239, за категорією «потерпілі ЧАЕС 1 категорії» - 61.

Відповідно до вимог ст.43 ЖК України особам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно з приписами ст.46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається у випадках передбачених законодавством. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.

Відповідно до ст. 47 Правил обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень, п.10 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач відноситься до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії - 1 та мають право на позачергове забезпечення жилою площею.

Виходячи з викладеного, позивач потребує поліпшення житлових умов.

Відповідно до п. 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Інших підходів, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень чинне законодавство України не встановлює.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що, так як черга позивача на даний час, для отримання житла ще не надійшла, підстави для зобов'язання відповідачів надати йому житло поза межами визначеної позачергової черги - відсутні, а відтак в діях відповідачів відсутні порушення вимог житлового законодавства щодо позивача. Крім того, надання житла позивачу поза чергою серед громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії І, буде порушенням житлового законодавства, оскільки інші сім'ї мають аналогічні права, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.І. Євтушенко
О.В. Кадєтова