Справа № 739/1069/17
Номер провадження 2/739/348/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

при секретарі - Неживець К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1 представника позивача-Костюченка В.К. представника відповідача ОСОБА_2 «СТ» Гарантія»- ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхове Товариство гарантія» та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом доприватного акціонерного товариства «Страхове Товариство гарантія» з вимогою про стягнення 46773 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та до ОСОБА_4 про стягнення 20000 игривень моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.01.2017 р. о 11 годині 30 хв. в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області по вул. Рокосовського, біля будинку № 58 відповідач ОСОБА_6 керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з належним їй автомобілем Фольцваген транспотер. державний номерний знак НОМЕР_2, в ході якого належний мені автомобіль отримав механічні пошкодження.Зазначені відомості, а саме про те, що зіткнення сталося внаслідок порушення правил дорожнього руху водісм автомобіля ЗІЛ - 130, підтверджуються протоколом в справі про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою відділу поліції (протокол від 01 березня 2017 р. серії БР № 277600). Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2017 р. в справі № 739/541/17, залишеною в силі Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2017 р., адміністративна справа щодо порушення відповідачем, ОСОБА_4 правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, була закрита через збіг строку притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Вважає, що ОСОБА_4 є винним в скоєнні ДТП, в якій був пошкоджений її автомобіль. Справа про адміністративне правопорушення щодо порушення відповідачем правил дорожнього руху закрита за нереабілітуючих обставин, а оскільки, відповідачем застраховано цивільну відповідальність у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» тому матеріальну шкоду слід стягнути з ОСОБА_2 «СТ «Гарантія». В зв'язку з тим, що з вини відповідача ОСОБА_4 був пошкоджений належний їй транспортний засіб з нього слід стягнути моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 «СТ» Гарантія» ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що правові підстави для стягнення матеріальної шкоди відсутні, оскільки, судовим рішенням не встановлено вини ОСОБА_4 в скоєнні ДТП, що призвела до пошкодження транспортного засобу позивача, тому дана обставини виключає відшкодування шкоди. Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав повноваження на представлення його інтересів своєму представнику ОСОБА_5 Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимого позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що будь яких належних та допустимих доказів вини його довірителя позивачем не надано, а тому позов в цій частині є необгрунтований та задоволенню не підлягає. В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав пояснення, що 04.01.2017 р. о 11 годині 30 хв. він керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_3, в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області по вул. Рокосовського, підімався під гірку, як раптом він помітив, що із за повороту на зустріч рухався автомобіль ЗИЛ - 130 під керуванням відповідача ОСОБА_4 і оскільки була ожеледиця автомобіль відповідача понесло на нього, він прийняв заходи щоб уникнути зіткненя про те це не вдалося. Відповідач ОСОБА_4 свою вину в скоєнні ДТП не заперечував, пропонував скласти европротокол, про те він відмовився та викликали працівників поліції, які по приїзду склали протокол на відповідача ОСОБА_4 Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилаються та дослідивши докази, якими вони обґрунтовують свої позовні вимоги та заперечення, судом встановлено наступне. 04 січня 2017 року співробітниками Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області складено протокол серії БР №277583 відносно ОСОБА_4 згідно якого 04.01.2017 року в м.Новгород-Сіверський по вул.Рокосовського біля будинку №58 керував автомобілем ЗІЛ 130 днз. СВ 1638 ВН та на спуску де зустрічний роз'їзд утруднено, в порушення вимог п.28.1 Правил дорожнього руху України не надав дорогу автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9 в результаті чого сталася ДТП і обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 лютого2017 року, залишеною без змін Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_4, закрито за відсутності в його діях складу правопорушення. Повторно 31 березня 2017 року співробітниками Новгород-Сіверського ВП ГУ НП в Чернігівській області складено протокол серії БР №277600 відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, згідно якого 04.01.2017 року в м.Новгород-Сіверський по вул.Рокосовського біля будинку №58 Чернігівської області ОСОБА_4 керував автомобілем ЗІЛ 130 днз. СВ 1638 ВН, не вибрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку, здійснив зіткнення з з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_9 В ході ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 квітня 2017 року, залишеною без змін Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 травня 2017 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_4, закрито в у звязку з збігом строку накладення адміністративного стягнення. Згідно звіту про оцінку №2457 авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 19 січня 2017 року , автомобіля НОМЕР_3, проведеного на замовлення ОСОБА_2 «Страхове товариство «Гарантія» матеріальний збиток завданий власнику становить 46772,95 гривень. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3, є позивач ОСОБА_1 Відповідно до Полісу №АЕ/8359724 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 10.05.2016 року позивачем застраховано цивільну відповідальність у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 11 серпня 2016 року між відповідачем ОСОБА_2 «Страхове товариство «Гарантія» як Страховиком та ОСОБА_10 було укладено Договір (поліс) №АІ9969898 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно заяви про страховий випадок реєстраційний №1-21-17, заявник ОСОБА_4 викладені обставини події ДТП , що мала місце 04.01.2017 року. Згідно Скарги від 01.03.2017 року на дії працівників поліції щодо складання протоколу в справі про адміністративне правопорушення, водієм ОСОБА_9 порушується питання щодо невірної оцінки обставин ДТП співробітниками поліції, які допустив водій ОСОБА_4 Відповідно до положень ч. 4 ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінального провадження не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова( ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватись та оцінюватись судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Відповідно до приписів ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Представник відповідачаОСОБА_2 «СТ» Гарантія», надаючи пояснення в судовому засіданні, зазначив, що позов не визнає, просив в задоволенні позову відмовити, вказуючи, що вина ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не встановлена судовим рішенням, а отже, цивільно-правова відповідальність останнього не настала, тому у відповідача ОСОБА_2 «СТ «Гарантія» відсутні правові підстави для визнання даної події страховим випадком, та відповідно для виплати страхового відшкодування позивачу. Згідно з положенями ст. 1188 ЦК України, яка регламентує питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки: «Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У випадку відшкодування шкоди особою, якою таку шкоду завдано і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-954цс16. У відповідності до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки, позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 46773 гривень завданої внаслідок ДТП до відповідача ОСОБА_2 «СТ «Гарантія», а не до особи , якою таку шкоду завдано і цивільно-правова відповідальність якої застрахована ОСОБА_4, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині з підстав вищевикладених. Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків. В силу ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає п.3 - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Згідно частини другої ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди»; п.5 - суд має зясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює повязані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Будь яких доказів того, що позивачу внаслідок ДТП відповідачем ОСОБА_4 завдано шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки суду не надано. За таких обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення 20000 гривень моральної шкоди слід відмовити в звязку з їх недоведеністю. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено в повному обсязі, судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, стягненню не підлягають. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 218, 293-294 ЦПК України- В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхове Товариство гарантія» про стягнення 46 773 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу відмовити. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення 20 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди відмовити. Рішення суду може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Чернігівської області, через Новгород-Сіверський районний суд, протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: А.І.Іващенко

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2017 року