Провадження № 2-о/522/710/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в цивільній справі

20 липня 2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бойчук А. Ю. розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка Москаленського з/р, Марянівського району Омської області за національністю є німка.

Цей факт заявнику необхідно встановити для зазначення цього в різних документах та анкетах, у тому числі міжнародних документах та для збереження етнічного походження свого роду, про це вона указала в заяві.

У ч. 2 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 256 ЦПК України. До таких умов віднесено:

1. Встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права.

2. Коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення,

3. Заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт,

4. Встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право.

В п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року з змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Також указано, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

На підставі цієї Постанови в п.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, на підставі ч. 2 ст. 122 ЦПК, а коли справу вже відкрито - закриває провадження в ній. Також не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: 11) належності до певної національності;

Згідно п. 1 ч. 1 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Тому заява про встановлення такого факту не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, що відповідно до вимог ст. ст. 235 ч. 3 і 122 ч. 2 п. 1 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 235 ч. 3 і 122 ч. 2 п. 1, 234. 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення відмовити.

Цю ухвалу невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5- денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя: А. Ю. Бойчук