УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

До Богунського районного суду м. Житомира в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просить встановити факт про те, що у період з 01.02.1998 року по 30.04.2001 року заявник перебувала у трудових відносинах з роботодавцем ФОМ ОСОБА_2

Відповідно до ст.1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. ( ч.1 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

За нормою частини другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 ( 637-93-п ), якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Відповідно до частини першої ст.15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку що заява ОСОБА_1, заінтересована особа Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення таких обставин не відносяться до переліку справ, які розглядаються судом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений у ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, тому подана заява не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Крім того, з матеріалів справи вбачається спір щодо перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з роботодавцем ФОМ ОСОБА_2, що є окремими предметом доказування, при цьому заявник має право звернутися з позовом до особи, яка не визнає, оспорює або порушує його право, а під час розгляду справи у порядку позовного провадження доводити обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, отже у відкритті провадження за заявою, що надійшла в порядку окремого провадження, вважаю, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 256, 293 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті окремого провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Житомирське обєднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз'яснити заявнику її право звернутися до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області в п'ятиденний строк з моменту отримання її копії.

С у д д я: