Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3511/16-ц
Провадження №: 2/332/65/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження у звязку

з визнанням мирової угоди

13 вересня 2017 р. Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2016р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадкування.

В позові зазначила, що 23 березня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим 24 березня 2016 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (копія додається).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2001 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний недієздатним.

Із заявою до суду про визнання недієздатним гр. ОСОБА_3 зверталася мати позивача, ОСОБА_4.

Підстава для ухвалення цього рішення полягала в тім, що ОСОБА_3 на протязі тривалого часу страждав на тяжке психічне захворювання - шизофренію, у зв'язку з чим був визнаний інвалідом другої групи та потребував опіки.

Його батьки: мати, ОСОБА_5 померла 13.01.2001 року, та батько, ОСОБА_6, помер 27.07.2001 року. Після смерті батьків ОСОБА_3 залишився самотнім. Єдиною близькою родичкою для нього була лише мати позивачки, ОСОБА_4, яка приходилась йому рідною тіткою - сестрою матері ОСОБА_7 - ОСОБА_5.

Споріднення ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які до вступу у шлюб мали прізвище «Васильєва», підтверджується їх Свідоцтвами про народження, де батьками в них зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Також питання споріднення було предметом дослідження в двох судових справах - про визнання ОСОБА_3В, недієздатним та про встановлення над ним опіки (№ 2-о-65/2009 Заводський районний суд м.Запоріжжя, 20.07.2009р.). ОСОБА_4 є матір'ю позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження позивачки (копія додається).

Розпорядженням голови Ленінської районної адміністрації № 3680 від 07 грудня 2001 року опікуном ОСОБА_3 була призначена мати позивача, ОСОБА_4.

03 грудня 2009 року мати позивача, ОСОБА_4 померла, про що було зроблено відповідний актовий запис № 10063 та видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 03.02.2016 року Свідоцтві про смерть серії І-ЖС № 347180 (копія додається).

Згідно договору купівлі-продажу від 17 травня 2002 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_4, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_3, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-457 було придбано 59/100 частин житлового будинку № 57-57 «а» по вул. Чонгарській в м. Запоріжжі, на підставі чого на ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на 59/100 частин будинку № 57 по вул. Чонгарській в м. Запоріжжі.

З 06.08.2005 року позивачка була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 та постійно проживала однією сім'єю з ОСОБА_3, здійснюючи догляд за ним. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2009 року заява Органу опіки та піклування Заводської районної адміністрації м. Запоріжжя була задоволена та над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 була встановлена опіка, а ОСОБА_1, була призначена його опікуном.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 59/100 частин житлового будинку № 57-57 «а» по вул. Чонгарській в м. Запоріжжі та на 567/1000 частин від 0,1000га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою. Право власності на нерухоме майно, що складає спадщину, посвідчується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 17.05.2002р. та Державним актом на право власності на земельну ділянку, зареєстрованим 26.03.2012р., що додаються.

Також ОСОБА_3 належала 1/2 частина житлового будинку № 16 по вул.Женевській в ОСОБА_11 з 1/2 частиною присадибної земельної ділянки, прилеглої до цього будинку (0,0294га = 1/2 від загальної площі 0,0588га). Ця нерухомість є спадковим майном, яке перейшло до нього від його матері -ОСОБА_5.

Спадкодавиці ОСОБА_5 майно належало на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10.04.1998р. та Державного акта на право приватної власності на землю, зареєстрованого 27.04 1999р. і виданого на підставі рішення Запорізької міської ради від 25 грудня 1997р. №698/131.

Після смерті ОСОБА_5 право на спадщину не було оформлене ні її чоловіком, який помер через 6 місяців після її смерті, ні її сином.

Але у відповідності до ст.549 ЦК України (1963р.), що діяв на час відкриття спадщини в 2001 році, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Підтвердженням вступу в управління майном можуть слугувати наявність у ОСОБА_3 оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову частину майна (Свідоцтво про спадщину за заповітом; Технічний паспорт на домоволодіння; Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку). Доказами також є документи, що свідчать про сплату комунальних платежів за послуги, отримані спадковим домоволодінням.

Отже, позивач вважає, що у відповідності до чинного на той час законодавства ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері.

Крім позивачки, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулась рідна сестра позивача - ОСОБА_2, як двоюрідна сестра спадкодавця. Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12, до якого були направлені заяви, 19.07.2016р. відкрив Спадкову справу, зареєстровану в Спадковому реєстрі за № 59248005.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, який помер 23.03.2016р., відкрилась спадщина, яка складається з наступного:

59/100 частин житлового будинку № 57-57 «а» по вул. Чонгарській в м. Запоріжжі та 567/1000 частин від 0,1000га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою, які за загальною оціночною вартістю коштують 342340,00 (Триста сорок дві тисячі триста сорок) гривень;

1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському в м.Запоріжжі та 1/2 частину земельної ділянки за тією адресою загальною оціночною вартістю 103183,00 (Сто три тисячі сто вісімдесят три) гривні.

В судовому засіданні сторони зробили усну спільну заяву і надали суду укладену та підписану мирову угоду з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок відносно спадкового майна після померлого ОСОБА_3, який помер 23.03.2016р., та уклали мирову угоду на зазначених нижче умовах:

«Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 59/100 частин житлового будинку № 57-57 «А» по вул.Чонгарській у м.Запоріжжі та 567/1000 частин від 0,1000 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та на 1/2 частину від 0,0588 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та на 1/2 частину від 0,0588 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Позивач відмовляється від заявлених позовних вимог по цій справі до відповідача про усунення відповідачки від права на спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 23.03.2015р.

Судові витрати у даній справі розподіляються між сторонами порівну».

Зазначена мирова угода приєднана до справи. Сторонам розяснені наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст.206 ЦПК України.

В судовому засіданні сторони та їх представники просили затвердити мирову угоду на вищезазначених умовах.

Вирішуючи питання про можливість затвердження мирової угоди суд зазначає наступне. Як вбачається з позову та матеріалів справи, предметом позову є нерухоме спадкове майно, яке складається з наступного:

59/100 частин житлового будинку № 57-57 «а» по вул. Чонгарській в м. Запоріжжі та 567/1000 частин від 0,1000га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою, які за загальною оціночною вартістю коштують 342340,00 (Триста сорок дві тисячі триста сорок) гривень;

1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському в м.Запоріжжі та 1/2 частину земельної ділянки за тією адресою загальною оціночною вартістю 103183,00 (Сто три тисячі сто вісімдесят три) гривні.

Але предметом мирової угоди є також інша 1/2 частина житлового будинку № 16 по провул.Женевському в м.Запоріжжі та 1/2 частину земельної ділянки за тією адресою, право власності на яку було зареєстровано на ОСОБА_4.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину від 10.04.1998р. власником вказаної іншої 1/2 частки будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та на 1/2 частину від 0,0588 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою є ОСОБА_4 (т.1 а.с.32). Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 03.12.2009р. (т.1 а.с.30). Згідно матеріалів спадкових справ після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т.1 а.с.103-124, 138-179). Отже, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги після смерті її матері ОСОБА_4 Згідно матеріалів спадкової після смерті ОСОБА_4 її доньки ОСОБА_13 та ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті своєї матері (т.1 а.с.139оборот, 140).

Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що при укладенні мирової угоди сторони, які є рідними сестрами, врегульовують питання стосовно спору з приводу спадкового майна, на яке обидві сторони мають рівні права як спадкоємці однієї черги, а саме: стосовно житлового будинку № 57-57 «А» по вул.Чонгарській у м.Запоріжжі та присадибної земельної ділянки за тією ж адресою, та стосовно житлового будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та присадибної земельної ділянки за тією ж адресою, які залишились як спадщина після смерті ОСОБА_3, який помер 23.03.2016р., та після смерті ОСОБА_4, яка померла 03.12.2009р.

При цьому права інших осіб не порушуються. Тим більше що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Враховуючи, що мирова угода, яка укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст.175, п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України ухвалою закриває провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на таких умовах:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 59/100 частин житлового будинку № 57-57 «А» по вул.Чонгарській у м.Запоріжжі та 567/1000 частин від 0,1000 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та на 1/2 частину від 0,0588 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 16 по провул.Женевському у м.Запоріжжі та на 1/2 частину від 0,0588 га присадибної земельної ділянки за тією ж адресою.

Позивач відмовляється від заявлених позовних вимог по цій справі до відповідача про усунення відповідачки від права на спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 23.03.2015р.

Судові витрати у даній справі розподіляються між сторонами порівну.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 2503 грн. 22 коп.

Провадження у справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадкування закрити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 18 вересня 2017 року.

Суддя: Р.В.Сінєльнік