Справа № 683/1624/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

з участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, заінтересована особа Старокостянтинівська міська рада,

встановив:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою, в якій просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_3, який помер 07 січня 1977 року.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що 07 січня 1977 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку по вул. Сковороди, 20/5 в м. Старокостянтинові, право власності на яку він за життя не оформив. Вона вважала, що прийняла спадщину, оскільки фактично проживала з батьком на день його смерті та зареєструвала місце проживання у вказаному будинку в березні 1977 року, де проживає до цього часу. Встановлення даного факту необхідне їй для оформлення спадкових прав, оскількиприватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу їй відмовлено у реєстрації заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлого 07 січня 2017 року ОСОБА_3 в звязку з відсутністю документального підтвердження дій, які свідчать про прийняття нею спадщини.

В судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника заявниці, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 07 січня 1977 року в м. Старокостянтинові, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-БВ № 327507, виданого Старокостянтинівським відділом РАЦС Хмельницької області 08 січня 1977 року.

За життя він склав заповіт, посвідчений 06 січня 1977 року головним лікарем Старокостянтинівської районної лікарні, яким все своє майно заповів дочці ОСОБА_4

Заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється дочкою ОСОБА_3, в звязку з одруженням змінила прізвище з «Дунська» на «Савчук» та в подальшому з «Савчук» на «Крошко», що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвами про укладення шлюбу.

Судом також встановлено, що ОСОБА_5 згідно відновленого запису акта про народження № 11 від 28 січня 1977 року є батьком ОСОБА_3 і помер 15 грудня 1969 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-БВ № 303239, повторно виданого Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 15 червня 2017 року.

У відповідності до довідки, виданої Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації 16 травня 2017 року № 427, ОСОБА_5 належить ? частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 20/5 по вул. Сковороди в м. Старокостянтинові на підставі свідоцтва про право власності, виданого житловим управлінням Старокостянтинівського відділу комунального господарства 25 вересня 1950 року і зареєстрованого в реєстровій книзі під реєстровим № 39/7.

Згідно рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради від 15 грудня 2011 року № 585 п. 2 присвоєно поштову адресу вул. Лермонтова 20/2 взамін вул. Лермонтова 18. Відповідно до рішення 34 сесії Старокостянтинівської міської ради від 27 вересня 2013 року № 3 вул. Лермонтова перейменовано на вул. Сковороди.

Як вбачається з письмової консультації щодо факту своєчасного прийняття спадщини приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_6 від 29 червня 2017 року № 34/01-16 заявниці відмовлено в реєстрації заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлого 07 січня 2017 року ОСОБА_3, оскільки нею протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не було вчинено дій, які б свідчили про прийняття спадщини. Згідно наданої нею довідки, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради 23 червня 1977 року за № 6152, ОСОБА_3, який помер 07 січня 1977 року, на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: м. Старокостянтинів, вул. Сковороди, 20/5.

Відповідно до даних відмітки в паспорті заявниці в графі «Місце проживання» остання зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 березня 1977 року.

Допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що заявниця ОСОБА_2 проживала разом з батьком ОСОБА_3 на день його смерті в належному йому будинку по вул. Сковороди (бувша Лермонтова) в м. Старокостянтинові, який він в свою чергу успадкував від свого батька,фактично вступила в управління спадковим майном, все життя проживає в даному будинку.

Проаналізувавши всі докази по справі окремо та в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту прийняття спадщини заявницею ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_3, померлого 07 січня 1977 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212-215, 234, 235, 256, 259 ЦПК України, на підставі ст. ст. 524, 534, 549 ЦК УРСР (1963 року),

вирішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер 07 січня 1977 року в м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь в судовому засіданні, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ________________