_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5563/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

Встановив,

Позивачка звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_8, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 24.05.2011 року по 02.07.2014 року. У сьогоднішньому судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, позивачці необхідно у звязку з оформленням права на спадщину, що відкрилася після смерті чоловіка - ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідачки ОСОБА_3 и представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнали.

Представник відповідача ОСОБА_5 надала заяву про вирішення спору за її відсутності.

Третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до суду не зявилася, надала письмову заяву про слухання справи у її відсутність, розгляд справи залишила на розсуд суду.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив надані документи і встановив наступне:

02.07.2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_8 уклали шлюб, актовий запис про реєстрацію шлюбу за №852, вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворівському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_8 09.02.2016 року актовий запис про смерть №1604 вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, відкрилась спадщина на нерухоме та рухоме майно, що належало спадкодавцю на праві власності.

До нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини надали спадкоємці першої черги: батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, діти від першого шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_5, дружина ОСОБА_1

Позивачка доводить, що з ОСОБА_8 познайомилась в 2008 році, а з 24 травня 2011 року вони проживали однією сімєю в належній їй- позивачці- на праві власності квартирі №51 в будинку №65 по пр.-ту Добровольського в м.Одесі. 2 липня 2014 року вони зареєстрували свій шлюб в органах РАЦС. З травня місяця 2011 року по день смерті ОСОБА_8 вони разом проживали, вели спільне господарство, мали спільний бюджет і побут, разом вирішували життєві ситуації та проблеми, набували у власність майно, мали спільні інтереси і спільних друзів. Так, у період цих відносин вони разом побудували за спільні кошти житловий будинок №38 «А» по вул. Планетній в м. Одесі. Свідоцтво про право власності на будинок 02.07.2012 року виконком Одеської міськради видав на ім.»я ОСОБА_8 Після смерті чоловіка відкрилась спадщина і на зазначений будинок, та родичі померлого не визнають, що житловий будинок є спільним майном подружжя ОСОБА_10 і ОСОБА_1, тому ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

На обґрунтування своїх доводів позивачева сторона посилалась на такі докази: свідоцтво про шлюб від 02.07.2014 року, копію спадкової справи до майна ОСОБА_8, копії фотографій з сімейного альбому (свадьба,спільний відпочинок, разом біля спадкового будинку і т.п.), договір на туристичне обслуговування ОСОБА_8 за 2014 рік, фотокопії з екрану телефону позивачки і померлого ОСОБА_8 з відкритими журналами викликів, копії листування позивачки і ОСОБА_8 по скайпу, пояснення свідківОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,які були допитані в ході судового розгляду і своїми поясненнями підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_8 з 2011 року, акт про спільне проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_8 за адресою м.Одеса пр.-т Добровольського,65 кв.51 від 22.05.2017 року, засвідчений головою ЖБК «Суворовський-1», свідоцтво про вінчання, чеки на придбання весільного вбрання, обручок, стартових пакетів міжнародного оператора для телефонного спілкування, деталізація дзвінків за сім-картами ОСОБА_1 та ОСОБА_8

Відповідачі, не визнаючи позовні вимоги ОСОБА_1, стверджували в судовому засіданні: ОСОБА_8 з ОСОБА_1 проживав однією сімєю з 2014 року, що у будівництві будинку ОСОБА_8 допомагав батько ОСОБА_2 Відповідачі пояснили, що у період з 2011 року по 2014 рік ОСОБА_8 проживав разом з батьками в с. Сухий Лиман, ОСОБА_13, 4, будинок, 42 або проживав в своїй квартирі за адресою АДРЕСА_1. На підтвердження своїх доводів відповідачі посилались на такі докази: довіреність ОСОБА_8 на ім.»я ОСОБА_2, якою син уповноважив батька 14.03.2013 року управляти і розпоряджатися усім його майном, виписку за особовим рахунком ОСОБА_3 з ПАТ «УкрСиббанк», яка свідчить, що в період з квітня 2010 року по грудень 2011 року заробітну платі син перераховував на рахунок матері, довідку з ПАТ АБ«Південний» , що з квітня 2013 року по березень 2014 року компанія «Нордік» за розпорядженням ОСОБА_8 перераховувала грошові кошти на поточний рахунок ОСОБА_2, 28.03.2012 року до компанії, через яку ОСОБА_8 укладав з судновласником трудові контракти, ОСОБА_8 надав відомості про склад сім»ї і зазначив матір ОСОБА_16, сина ОСОБА_17 і сина ОСОБА_17 В»ячеслава, квитанції про оплату ОСОБА_2 комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 за період 2011-2015 роки, пояснення свідків ОСОБА_18 ОСОБА_19, ОСОБА_20

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» ознаками фактичних шлюбних відносин є: факт спільного співжиття жінки та чоловіка; взаємна матеріальна допомога та підтримка; взаємне визнання та виявлення подружніх відносин перед третіми особами; наявність спільного побуту, спільне виховання дітей та інші обставини, що свідчать про проживання жінки та чоловіка однією сім'єю.

У відповідності до ч.1,3,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку позивачка не надала належних і безперечних доказів проживання однією сім»єю з ОСОБА_8 з травня 2011 року .

Так, суд критично ставиться до акту від 22.05.2017 року про спільне проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_8 однією сімєю, тому як особи, які підписали цей акт не є найближчими сусідами позивачки, і ніхто з цих осіб не зявився до суду у якості свідка. Надані копії фотографій не містять доказів спільного проживання ОСОБА_8 і ОСОБА_1 у період 2011-2012 років, тому як відображають події з 2014 року, або не містять дати події. Спілкування за телефоном або по скайпу ОСОБА_8 і ОСОБА_1 підтверджує їхнє знайомство, добрі стосунки, але ніяк сімейні відносини. До того ж, надані деталізація дзвінків, фотографії телефонних журналів викликів свідчать про спілкування ОСОБА_1 у період 2014-2016 роки. Пояснення свідків зі сторони позивачки суд співвідносить з поясненнями свідків зі сторони відповідачів і доходить висновку, що спільно ОСОБА_1 почали проживати з 2014 року. Письмові докази (виписки з банківського рахунку і довідка з банку) свідчать, що з 2011 року по березень 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_8 не мали спільного бюджету, тому як заробітна плата ОСОБА_8 перераховувалась на рахунки батьків. Позивач не надала до суду письмові докази придбання майна у період з 2011 року по 2014 рік спільно ОСОБА_1 і ОСОБА_8 Ухвалюючи дане рішення, суд приймає до уваги, що ОСОБА_8 працював на посаді капітана в іноземних судноплавних компаніях і перебував в рейсах по 8-10 місяців (03.08.2011 року по 28.03.2012 року, з 01.08.2013 року по 03.05.2014 року а.с.53,60-61) і в цей період ОСОБА_8 не повязував спільний побут.

При вищенаведених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 не доведеним.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.