Справа № 500/4968/17
Провадження № 2/500/2989/17
У х в а л а

12 вересня 2017 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області та комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області та комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення збитків в сумі 1805753 грн.

Відповідно до п.п.3, 4,5, 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заяви повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Тобто особа, що подала заяву повинна навести повне викладення обставин, якими ґрунтуються данні вимоги та посилання на засоби доказування.

Пункт 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.09 р № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказує, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків.

Частиною 5 ст. 119 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір» - судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про судовий збір» - платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці) та фізичні особи підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно до статті 6 ЗУ «Про судовий збір» - за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовів зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Пунктом 1 частини 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових котів сумою, яка стягується.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України - суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні приписи передбачені ст.8 Закону України «Про судовий збір».

ОСОБА_1 надала клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивуючим клопотання відсутністю коштів.

Позивачем ОСОБА_1 заявлено ціну позову в сумі 1 805 753 грн., тобто сума судового збору повинна складати 8000 грн.

Враховуючи відомості про майновий стан, наданий позивачем, а саме те, що ОСОБА_1 являється пенсіонером, суд, відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України зменшує розмір судового збору до 6000 грн., який підлягає до сплати позивачем.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити розмір судового збору, підлягаючий сплаті позивачем ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області та комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення збитків до 6000 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської ради Одеської області та комунального підприємства «Ізмаїльське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про стягнення збитків залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення вищевказаних недоліків позовної заяви в пятиденний строк з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2