АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/3490/17 Номер провадження 22-ц/786/2395/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

при секретарі - Маладиці Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідача Білоборова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити його на роботі на посаді машиніста автоматизованих ліній переробки тютюну 4-го розряду виробництва сигарет, папірос та тютюну Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що він був незаконно звільнений з роботи, оскільки заяву про звільнення за згодою сторін подав під психологічним тиском.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Джей Ті Інтернешнл Україна" - відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки ґрунтується на помилкових висновках суду, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказує, що згода сторін була написана під психологічним тиском, оскільки йому повідомили про перспективу звільнення за іншою статтею або переведення на значно нижче оплачувану посаду. Часу на обдування рішення у нього не було. Він не був обізнаний про те, що його медичні показники не перешкоджають обіймати посаду на якій він працював і з якої був звільнений.

Суд, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши правомірність ухваленого судом першої інстанції рішення та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що остання до задоволення не підлягає.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив та оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно з вимогами ст. 11, 57-66, 212 ЦПК України особа, яка бере участь в справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював у відповідача на посаді машиніста автоматизованих ліній переробки тютюну 4-го розряду виробництва сигарет, папірос та тютюну.

16 березня 2017 року подав заяву про звільнення з роботи за п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін). Цього ж дня сторонами ,за взаємною згодою, підписано угоду про припинення трудового договору.

16 березня 2017 року був виданий наказ №С13-К про звільнення позивача, з яким останній був ознайомлений, отримав його копію, копію угоди про припинення трудового договору (звільнення) за взаємною згодою сторін та трудову книжку. При звільнення позивач отримав вихідну допомогу (компенсацію) від роботодавця в сумі 118090,00 грн.

Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (стаття 21 КЗпП України).

Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України).

У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами.

Анулювати таку домовленість можна лише за взаємною згодою про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін), суди повинні з'ясувати: чи дійсно існувала домовленість сторін про припинення трудового договору за взаємною згодою; чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення; чи не заявляв працівник про анулювання попередньої домовленості сторін щодо припинення договору за угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно виявив бажання про припинення трудового договору і подав власноручно написану заяву.

Вказуючи на наявність психологічного тиску при прийнятті рішення про звільнення, не пояснив належним чином у чому саме полягав такий тиск, ким саме був спричинений, не навів поважних причин пропуску строку на звернення до суду.

В ході судового розгляду справи позивачем вказувалося, що єдиним доказом який підтверджує факт вчинення на нього психологічного тиску є аудіо запис розмови проведеної 16 березня 2017 року під час перед написанням ним заяви про звільнення за ст. 36 п.1 КЗпП.

Перевіривши в ході судового розгляду справи вказані доводи , колегія суддів вважає, що зазначені аудіо записи не свідчать про наявність психологічного тиску.

Зі змісту аудіо розмов, проведення яких сторони визнають( в тому числі автентичність запису) слідує, що дійсно між сторонами велися перемовини щодо продовження роботи позивачем у справі. Адміністрація підприємства з врахуванням стану здоров'я позивача у справі зазначала про неможливість останнім працювати на займаній посаді, пропонувалося три варіанти розвитку подій, в тому числі звільнення з ініціативи адміністрації за станом здоров'я, переведення на іншу посаду чи звільнення за згодою сторін.

В ході даної бесіди позивач неодноразово зазначав про попередні консультації з адвокатами щодо своїх прав, вказував про їх знання та сторони тривалий час обговорювали питання грошової компенсації та що сторони досягли згоди про звільнення за угодою сторін про що було підписані відповідні заяви.

У відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України місцевий суд правильно оцінив належність, допустимість, достовірність вказаного доказу в сукупності з іншими доказами прийшов до висновку, що відповідачем у справі не чинився психологічний тиск на позивача.

Факт проведення вказаної бесіди саме з ініціативи адміністрації підприємства не суперечить закону, оскільки дійсно причиною даної розмови був саме стан здоров'я позивача.

Доводи апеляційної скарги не містять належних доказів у спростування висновків місцевого суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їх належну правову оцінку.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 серпня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 317 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ С.Ю. Мартєв /підпис/Л.М. Хіль

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ П.С. Абрамов