Провадження № 2/331/845/2017
30 серпня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
при секретарі Качан К.К.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства «ЕРКО+Запоріжжя», третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з майна,
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Представники відповідачів ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства «ЕРКО+Запоріжжя», а також представник третьої особи Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з»явилися повното, в зв»язку з чим суд вважає за можливе справу розглянути у їх відсутність відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.
При цьому, суд зазначає, що як відповідач ОСОБА_1 та його представник неодноразово надавали суду клопотання про відкладення розгляду справи , однак доказів поважності причин неявки суду не надали , у зв»язку з чим, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд прийшов до висновку про ухвалення рішення по справі у їх відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи .
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2012р. у цивільній справі №2-2300/11 був задоволений позов ОСОБА_1 (Відповідач-1) про стягнення на його користь з ВАТ «ЕРКО+Запоріжжя» (Відповідач-2) суми заборгованості за договором купівлі продажу у розмірі 1 960 000,00 грн., та судових витрат.
На виконання заочного рішення видано виконавчий лист, за яким Ленінським ВДВС ЗМУЮ (нова назва Дніпровський ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, третя особа) відкрито виконавче провадження №43012127.
Постановою Ленінського ВДВС ЗМУЮ від 17.04.2014р. у виконавчому провадженні №43012127 накладено арешт на все майно, яке належить на праві власності відповідачу ВАТ «ЕРКО+Запоріжжя», та оголошено заборону його відчуження. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис про обтяження за номером 6234432 .
Також, матеріалами справи підтверджено, що між юридичними особами - ЗАТ Перший Український ОСОБА_2 банк, правонаступником всіх прав та зобовязань якого є ПАТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2, та ВАТ «ЕРКО+Запоріжжя» був укладений Кредитний договір від 18.04.2007р. № 839/071к/07, згідно з умовами якого ОСОБА_2 надав ВАТ «ЕРКО+Запоріжжя» кредит в розмірі 770 000,00 гривень.
Відповідний запис №5678378 про обтяження предмета нерухомості іпотекою ПАТ «ПУМБ» 19.04.2007 р. був внесений до Державного реєстру іпотек (з якого в подальшому, після 01.01.2013 р., перенесено до новоствореного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).
Крім того , як встановлено в ході розгляду справи, ПАТ «ПУМБ» отримав судові рішення про стягнення на свою користь заборгованості з ВАТ «ЕРКО+ЗАПОРІЖЖЯ»:
1) у справі №5009/3760/12 - рішенням господарського суду Запорізької області від 15.11.2012 р., Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.04.2013р., Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2013р. з ПАТ «ЕРКО+ЗАПОРІЖЖЯ» стягнуто частину заборгованості за Кредитним договором в розмірі 211 633, 17 грн. та 4 232,66 грн. судового збору;
3) у справі №908/1092/12 - рішенням господарського суду Запорізької області від 22.05.2014р. з ПАТ «ЕРКО+ЗАПОРІЖЖЯ» стягнуто частину заборгованості за Кредитним договором в розмірі 495 814,39 грн. та 9916,29 грн. судового збору;
4) у справі №908/4228/14 - рішенням господарського суду Запорізької області від 17.12.2014р. з ПАТ «ЕРКО+ЗАПОРІЖЖЯ» стягнуто частину заборгованості за Кредитним договором в розмірі 239 843,91 грн. та 4796,88 грн. судового збору.
На виконання вказаних вище рішень, господарським судом Запорізької області видано 4 накази, за якими Жовтневим ВДВС Запорізького МУЮ відкрито 4 виконавчих провадження на загальну суму стягнення - 1 910 606,82 грн.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.
Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із частиною восьмою цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, примусова реалізацію майна, що знаходиться в іпотеці без відповідного судового рішення про звернення стягнення на це майно або виконавчого напису нотаріуса порушують норми чинного законодавства, зокрема положення ст.ст. 33, 41 Закону України «Про іпотеку» та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження».
Нормами Закону України «Про виконавче провадження» дозволяється державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, лише у разі наявності таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».
Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.
При цьому згідно з ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягування на заставлене майно боржника може бути звернуто в разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.
Тобто, зазначені норми закону передбачають можливість задоволення вимог кредитора, які не забезпечені заставою/іпотекою, проте за певних умов, визначених наведеною вище нормою права.
Частиною 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладання арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться в заставі, роз'яснює заставодержателю право звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.
Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно, але має довести, що заборгованість відповідача перед ним значно перевищує вартість предмета застави.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
згідно зі ст.ст. 167, 170 ЦК України Держава діє у цивільних відносинах на рівні з іншими учасниками цих відносин, може створювати юридичні особи публічного права, набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом та діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» виконання рішень судів покладено на державну виконавчу службу. Здійснює виконання судових рішень, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, державний виконавець (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).
Такий висновок узгоджуються з позицією Верховного Суду України висловленою у постановах № 6-28цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-54цс16 від 27 квітня 2016 року, № 6-103цс16 від 27 квітня 2016 року, яка у силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що державна реєстрація права на іпотеку ПАТ «ПУМБ» була здійснена ще 19.04.2007 р., ПАТ «ПУМБ» має пріоритет на задоволення своїх забезпечених іпотекою вимог перед ОСОБА_1 .
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК україни.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства «ЕРКО+Запоріжжя», третя особа Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з майна - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, Відкритого акціонерного товариства «ЕРКО+Запоріжжя» на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» судовий збір по 800,00 гривень з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: О.Є. Жукова