Справа № 303/2259/17-ц
Номер рядка статистичного звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Гузо Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Горондівської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання право власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горондівської сільської ради Мукачівського району, третя особа приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району за заповітом після смерті ОСОБА_3 який помер 16.12.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його батьку ОСОБА_3 За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 Звернувшись до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на будинок. Спадщину він прийняв у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 16.12.2015 року.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує.

Приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії І-ФМ054943 від 29.06.2000 року, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 222687 від 16.12.2016 року, ОСОБА_3 помер 16.12.2016 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Горондівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 10.07.2013 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповів сину ОСОБА_1

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 12.07.2017 року приватний нотаріус ОСОБА_2 розглянувши подані документи, постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Згідно з довідкою № 206 від 30.01.2017 року, виданої виконкомом Горондівської сільської ради Мукачівського району, вбачається, що на день смерті ОСОБА_3, який помер 16.12.2016 року в будинку № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району, в домогосподарстві були зареєстровані - дружина померлого ОСОБА_6, син померлого ОСОБА_1, невістка ОСОБА_7, онуки: ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Відповідно до заяви ОСОБА_6 від 01.02.2017 року №12, поданої до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_2В, вбачається, що така відмовилась від прийняття спадщини за померлим чоловіком ОСОБА_3

Згідно із ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлим ОСОБА_3 за заповітом, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

В той же час слід звернути увагу на наступне. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району, від 17.03.2017 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови 1978) та прибудови. Однак відповідно до відмітки у технічному паспорті літня кухня літера «Б», сарай літера «В», господарська будівля літера «Г» та гараж літера «Ж» є самовільно збудованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. При здійсненні спадкодавцем самочинного будівництва до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тому не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців останнього.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність як у спадкодавця так і спадкоємця будь-яких документів щодо законності будівництва позначених в технічному паспорті літньої кухні літера «Б», сарай літера «В», господарської будівлі літера «Г» та гараж літера «Ж», що свідчить про відсутність підстав для визнання права власності на такі в порядку спадкування, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району, позначений в технічному паспорті від 17.03.2017 року під літ. «А» та надвірні споруди: вбиральня під літ. «Д», навіс під літ. «Е», альтанка під літ. «З», навіс під літ. «Л», колодязь під літ. «к», споруди №1-3 та мощення під літ. «І» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 16.12.2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) мешканцем с. Горонда, вул.Коцюбинського,47, Мукачівського району право власності на житловий будинок № 47 на вул. Коцюбинського в с. Горонда Мукачівського району, позначений в технічному паспорті від 17.03.2017 року під літ. «А» та надвірні споруди: вбиральня під літ. «Д», навіс під літ. «Е», альтанка під літ. «З», навіс під літ. «Л», колодязь під літ. «к», споруди №1-3 та мощення під літ. «І» в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 16.12.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мукачівського

Міськрайонного суду ОСОБА_10