Справа №718/1936/17
Провадження №2/718/723/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.06.2007 року помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Кліводин, вул. Буковинська, 45, Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцями за законом є також: батько померлого ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які спадщини не прийняли і на спадкове майно не претендують. Вона прийняла спадщину, проте, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на будинок позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 подала письмову заяву про підтримання позову та про розгляд справу у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 позовні вимоги визнали, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що 09.06.2007 року в с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області помер ОСОБА_5, після якого залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Кліводин, вул. Буковинська, 45, Кіцманського району Чернівецької області.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є також: батько ОСОБА_2, дружина ОСОБА_1, діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Наведене вбачається із змісту копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2, довідки виконкому Кліводинської сільської ради, копії технічної документації на житловий будинок 1940 року побудови.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як розяснив ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013 року, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.179 ЦПК України) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, але оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу будинок 1940 року побудови, у звязку відсутністю у позивача іншого способу щодо визнання права, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

Враховуючи наведене, ст.ст. 1216, 1258, 1268, 1269, 1270, 1296, 1297, 1299 ЦК України , керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: житловий будинок (літ. А), загальною площею 25,90кв.м., житловою площею 16,90кв.м., та господарські будівлі та споруди: огорожу (№ 1-2), загальною вартістю будівель та споруд 16721 гривень, що розташовані в с. Кліводин, вул. Буковинська, 45, Кіцманського району Чернівецької області, після смерті 09.06.2007 року ОСОБА_5.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: