Справа №635/634/17
Провадження №2/635/1192/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.С., Поповій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 2002 року. У листопаді 2013 року шлюбні відносини між ними були припинені, з цього часу вони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За час перебування в шлюбі ними було придбане наступне майно: земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га; земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2. Зазначене майно було оформлено на ім"я ОСОБА_4 Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22.01.2015 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 і з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на погашення суми боргу було стягнуто 6000000 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654 грн. Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 16.04.2015 року було задоволено клопотання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області і була затверджена мирова угода між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно з якою ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості передала ОСОБА_5 зазначене вище нерухоме майно. 30 жовтня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу спірного майна. У січні 2016 року позивач дізнався про зазначені судові рішення і оскаржив ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 16.04.2015 року в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27.10.2016 року зазначена ухвала суду була скасована. Просив витребувати у ОСОБА_2 на його користь 1/2 частку усього нерухомого майна та визнати за ним право власності на зазначене майно.

Позивач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не надавав. Тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, за участю його представника.

Представник позивача у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надавала.

Треті особи у судове засідання не з"явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність, суду не надавали.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

На підставі положень ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як передбачено ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст.1212 Цивільного Кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

На підставі положень ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

У відповідності з вимогами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема на підставі угод.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 05 лютого 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований міським відділом РАЦС №1 Харківського обласного управління юстиції, про що був зроблений відповідний актовий запис №210 і ОСОБА_4 змінила прізвище на "ОСОБА_4" (а.с.7).

Під час перебування у шлюбі сторонами було набуте наступне майно: земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га; земельна ділянка з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2. І зазначене майно рішеннями судів було визнане спільним майном подружжя (а.с.81-84).

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не протиречать Закону.

У відповідності з вимогами ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Володіння річчю - це фактичне утримання речі у себе.

Як роз"яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 19 своєї постанови №5 від 07.02.2015 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред"явлений до особи, у незаконному володінні це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 22 січня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на погашення заборгованості було стягнуто 6000000 грн. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2015 року була затверджена мирова угода між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, згідно з якою остання в рахунок погашення заборгованості передала ОСОБА_5 наступне майно: земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га; земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2.

30 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ємець І.О. були посвідчені договори купівлі-продажу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно з якими остання набула право власності на наступне майно: земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га; земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2; житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2 (а.с.22-25).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року ухвала Київського районного суду міста Харкова від 16 квітня 2015 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була скасована і справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.17-19).

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 19 березня 2017 року, яка була залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року, в затвердженні мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відмовлено (а.с.81-84).

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що ОСОБА_2 набула права власності на 1/2 частку спірного майна безпідставно, а тому позов ОСОБА_9 підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, оскільки позов був задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 13780 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 наступне майно: 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га;

1/2 частку земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2;

1/2 частку житлового будинку літер А-2 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд: дренажний колодязь з біофільтром літер Б, навіс літер Г, басейн літер Д, альтанка літер Е, свердловина літер К, свердловина літер К1, замощення літер І, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 право власності на наступне майно: 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,194 га;

1/2 частку земельної ділянки з кадастровим НОМЕР_4, загальною площею 0,2325 га, за адресою: АДРЕСА_2;

1/2 частку житлового будинку літер А-2 з відповідною часткою надвірних будівель та споруд: дренажний колодязь з біофільтром літер Б, навіс літер Г, басейн літер Д, альтанка літер Е, свердловина літер К, свердловина літер К1, замощення літер І, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1-АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 13780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скарга протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас