Справа № 308/1520/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 вересня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Бедьо В.І.

при секретарі Пазяк С.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його наступним.

16.01.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Ужгородським міським відділом ЗАГСу, актовий запис № 4.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.09.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від даного шлюбу в подружжя народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ФМ № 173452.

Позивачка зазначає у позові, що після розлучення та по сьогоднішній день відповідач жодним чином не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та в добровільному порядку не виконує покладені на нього законодавством обовязки по утриманню малолітньої дитини.

ОСОБА_1 вказує на те, що відповідач не має на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків, працює неофіційно і має змогу сплачувати аліменти на дитину.

На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, про причину неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши надані сторонами письмові докази по справі, встановив наступні обставини.

16.01.2010 року Ужгородським міським відділом ЗАГСу було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.09.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

В судовому засіданні встановлено, що за час перебування в шлюбі у подружжя ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ФМ № 173452.

З пояснень позивачки, наданих в судовому засіданні, вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з нею, окремо від відповідача.

Підставою для звернення до суду з позовом про призначення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 вказує ту обставину, що після розлучення відповідач жодним чином не піклується про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та в добровільному порядку не виконує покладені на нього законодавством обовязки по утриманню малолітньої дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-2 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017\

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні з пояснень позивачки встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків.

Згідно вимог ч. 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з того, що відповідно до вимог чинного законодавства батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а тому суд стягує з відповідача аліменти та задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1200 гривень.

На підставі викладеного суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів-у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 60, 212 -215 ЦПК України, ст. ст.180,182, 183 Сімейного кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 гривень ( одна тисяча двісті гривень), щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.02.2017 року.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Заяву про перегляд заочного рішення суду відповідач має право подати до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на протязі 10-и днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4