Справа № 212/137/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Зіміна М.В.,

секретаря судового засідання Борух Ю.К.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування,-

В С Т А Н О В И В :

06 січня 2017 року позивач ТОВ «Кей Колект» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_2 уклав із АКІБ «УкрСиббанк» кредитний договір та на його забезпечення між банком та відповідачами було укладено договір іпотеки, предметом якої виступила квартира № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. 13 лютого 2012 року АКІБ «УкрСиббанк» відступив ТОВ «Кей-Колект» за договором факторингу та договором про відступлення прав за договором іпотеки свої права вимоги та зобовязання за кредитним та іпотечними договорами. 26 січня 2016 року ТОВ «Кей-Колект» набуло право власності на квартиру № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на підставі письмового застереження в іпотечному договорі. 08 грудня 2016 року представники позивача здійснили спробу потрапити у вказану квартиру та ними було виявлено незаконне проживання в цій квартирі відповідачів. 15 грудня 2016 року представники ТОВ «Кей-Колект» не мали змоги встановити стан квартири № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, їм не надано доступу до лічильників газу, води, електроенергії. Позивач вважає, що відповідачі чинять йому перешкоди у реалізації права власності, а тому просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ «Кей-Колект» до вказаної квартири та про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав до суду письмові заперечення в яких просив розглядати справу за його відсутності та зазначив про безпідставність заявлених вимог через те, що договір факторингу між АКІБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений з порушенням чинного законодавства України. Вказує на порушення порядку реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» на підставі застереження в іпотечному договорі та на поширення дії на спірні правовідносини Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи до судового засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради надав заяву про розгляд справи за відсутності представника та просив прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального встановив наступне.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

15.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, неповнолітнім ОСОБА_4 з іншого боку було укладено договір іпотеки № 03 (далі Договір іпотеки) предметом якої є трьохкімнатна квартира № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань позичальника за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 15 березня 2017 року та за договором про надання споживчого кредиту № 0/2 від 15 березня 2017 року. Даний договір було посвідчено 15.03.2007 приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за № 67.

Пунктом 4.2. Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення здійснюється на підставі, зокрема, застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

У п. 5.1. Договору іпотеки зазначено, що сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: 1) передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»; 2) право Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «про іпотеку».

Пунктом 5.4. Договору іпотеки визначено, що у разі застосування передачі Предмету іпотеки у власність Іпотекодержателя як способу задоволення вимог Іпотекодержателя (абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку») даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки. (а.с. 4-9).

13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Кей-Колект» (фактор) було укладено договір факторингу № 2, згідно умов якого Клієнт зобовязується передати у власність Фактору, а Фактор прийняти Права Вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження Клієнта за оплату та на умовах, визначених цим договором. Одночасно з відступленням Прав Вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта з усіма Договорами Забезпечення. Відповідно до виписки до даного договору, до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за кредитним договором № 0 від 15.03.2007 укладеного з ОСОБА_2 (а.с. 10-15).

13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» (цедент) та ТОВ «Кей-Колект» (цесіонарій) було укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, згідно умов якого у звязку з укладенням між Цедентом та Цесіонарієм Договору факторингу № 2 від 13 лютого 2012 року, Цендент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за договором іпотеки, зазначеним у Додатку 1 до цього Договору. Відповідно до виписки з Додатку № 1 до цього договору, до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за Договором іпотеки (житлова нерухомість) та Порука клієнтів без покриття. (а.с. 16-19).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 71258762 від 24.10.2016 одноособовим власником квартири № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області з 26.01.2016 є ТОВ «Кей-Колект». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень здійснено приватним нотаріусом ОСОБА_9, Київського міського нотаріального округу, м. Київ на підставі договору іпотеки. (а.с. 20-22).

Із акту перевірки/огляду майна від 15.12.2016, складеного представниками ТОВ «Кей-Колект» вбачається, що при відвідуванні квартири № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області виявлено ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які не надали їм безперешкодного доступу до зазначеної квартири. (а.с. 25).

Із акту перевірки/огляду майна від 15.12.2016, складеного представниками ТОВ «Кей-Колект» вбачається, що при відвідуванні квартири № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області виявлено ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_4, які не надали їм доступу до зазначеної квартири. (а.с. 24).

Згідно довідки про склад сімї зареєстрованих за адресою: квартира № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської станом на 19.07.2017 за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 105).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно до положень ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» було звернуто стягнення на квартиру № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в Договорі іпотеки шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Як встановлено судом, позивачем заявлено вимоги про надання безперешкодного доступу до жилого приміщення, яке є предметом іпотеки, а саме: квартири № 94 будинку № 69 мікрорайон 5-й Зарічний у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та позбавлення права користування нею відповідачів.

Позивач вважає, що відповідачі, відповідно до положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, втратили право користування спірним приміщенням.

Так, згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Водночас ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У тих випадках, коли спеціальна норма закону встановила інший, ніж визначений ст. 16 ЦК України, спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою.

Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічна норма міститься також у ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Зазначене свідчить про те, що в разі звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення, особи в які в ньому проживають, в разі їх відмови добровільно звільнити це приміщення, можуть бути виселені на підставі рішення суду.

З урахуванням наведеного вбачається, що до зазначених правовідносин не можуть бути застосовані положення ст. 405 ЦК України щодо втрати членами сім'ї власника житла права на користування цим житлом, а тому у задоволенні позову слід відмовити у звязку з обранням позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 405, 575 ЦК України, ст. 109 ЖК УРСР, Законом України «Про іпотеку», відповідно до ст. ст. 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 вересня 2017 року.

Суддя: М. В. Зімін