АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі: Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 р. у справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича про примусове проникнення до майна боржника,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 р. старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух О.Я. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1

Зазначав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2015 р. за № 758/911/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованості у розмірі 6 480 913,82 грн.

Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на праві власності зареєстрована частина квартири АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що боржник добровільно рішення суду не виконує, відмовляється надати доступ до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна з метою його подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості, просив суд надати дозвіл на примусове входження до квартири АДРЕСА_1, частина якої належить на праві власності ОСОБА_1

Справа № 761/14229/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8851/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2017 р. подання начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А. про примусове проникнення до житла, боржник ОСОБА_1, стягувач ПАТ «АБ «Експрес-Банк» - задоволено.

Надано дозвіл начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А. на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 з метою виконання постанови державного виконавця від 05.03.2015 р. про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження, що належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності боржнику ОСОБА_1, яке знаходиться за місцем його реєстрації за адресою АДРЕСА_2 у межах суми боргу у розмірі 6 480 913,82 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначену ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання державного виконавця, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про ухилення ОСОБА_1 від добровільного виконання рішення суду, оскільки з урахуванням отримуваних ним доходів він погашає борг, станом на час розгляду подання він перерахував на рахунок державної виконавчої служби 28 000,00 грн., що підтверджується довідкою державної виконавчої служби від 22.03.2017 р. та відповідними квитанціями.

Посилання суду на те, що квартира АДРЕСА_1 є місцем реєстрації ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки він у ній не проживає з 2012 року, з 2015 року знятий з реєстрації та не має у цій квартирі будь-якого майна, що підлягає опису.

ОСОБА_1 є власником лише 1/125 частини зазначеної квартири, іншими співвласниками є ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а тому проникнення державного виконавця до квартири призведе до безпідставного огляду житла її реальних мешканців, чим будуть порушені їх права та інтереси.

Вважав, що суд безпідставно надав дозвіл на проникнення у житло неповноважній особі, оскільки до суду з поданням звернувся не начальник відділу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подолянко І.А., а державний виконавець Гречух О.Я.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду справи зазначена особа була повідомлена належно, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення судових повісток.

Заінтересована особа - представник ПАТ «АБ «Експрес-Банк» просив апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на відсутність переконливих доводів, які б могли бути підставою для її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м. Києва від 25.02.2015 р. за № 758/911/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованості у розмірі 6 480 913,82 грн.

05.03.2015 р. державним виконавцем винесено поставу про відкриття виконавчого провадження та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення.

Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 на праві власності належить 1/125 частка у квартирі АДРЕСА_1.

Задовольняючи подання про примусове проникнення до майна боржника, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вчинено всі можливі заходи, щодо встановлення майна боржника та погашення заборгованості, а оскільки рішення суду не виконано, вважав за можливе задовольнити зазначене клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи убачається, що з метою встановлення майнового стану боржника, державним виконавцем направлялися запити до Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, Державної інспекції сільського господарства в м. Києві, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Головного управління Держпраці у Київській області.

Згідно даних АІС та НАІС ДДАІ м. Києві за ОСОБА_1 станом на 22.09.2016 р. транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до інформації наданої територіальними органами земельних ресурсів право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки за ОСОБА_1 у Харківській обл., Житомирській обл., Івано-Франківській обл., Хмельницькій обл., Дніпропетровській обл. не зареєстровано.

Згідно інформації Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві за ОСОБА_1 великотоннажні та інші технологічні транспорті засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди, парові і водогрійні котли, посудини, що працюють під тиском, трубопроводи пари та гарячої води не зареєстровані.

За інформацією, наданою Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку на запити державного виконавця, за наявними щоквартальними адміністративними даними станом на 31.12.2014 р. ОСОБА_1 не значиться серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу).

Згідно даних Держсільгоспінспекції в м. Києві тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин,сільськогосподарської техніки, інших механізмів станом на 27.03.2015 р. в м. Києві за ОСОБА_1 не зареєстровано.

30.03.2017 р. державним виконавцем здійснено вихід з метою опису та арешту квартири АДРЕСА_1, однак співвласник квартири ОСОБА_8 (батько боржника), відмовився надати доступ до квартири.

Станом на час звернення державного виконавця з поданням про примусове проникнення до житла боржника, останній на виконання виконавчого листа, виданого Подільським районним судом м. Києва 25.02.2015 р. з заборгованості у розмірі 6 480 913,82 грн. сплатив лише 22 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загальних інтересів.

Такі обмеження передбачені у п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Зазначені повноваження державного виконавця надані на забезпечення виконання Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч. 1 ст. 18 якого виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не проживає у зазначеній квартирі, знятий з реєстрації та не має у ній будь-якого майна, що підлягає опису є непереконливими, з огляду на те, що боржник є співвласником цієї квартири, у ній проживають його близькі родичі, що не виключає можливості перебування у цьому житлі майна боржника, яке може бути предметом опису та подальшого стягнення на виконання судового рішення.

З урахуванням встановлених судом обставин несвоєчасного виконання божником судового рішення, вчинення державних виконавцем до звернення до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла всіх необхідних виконавчих дій, що не мали ефективного результату, надання дозволу державному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника має на меті легітимну мету в суспільних інтересах, і не порушує справедливого балансу між загальними інтересами і вимогами захисту індивідуальних прав на не втручання у житло боржника та інших осіб.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції фактично розглядаючи подання старшого державного виконавця Гречух О.Я., надав дозвіл на примусове входження до житла боржника начальнику відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, який погодив зазначене подання. У зв'язку з наведеним резолютивна частина ухвали підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2017 р. змінити, виклавши резолютивну частину ухвали у наступній редакції.

Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречух Олега Ярославовича на примусове проникнення до житла боржника, задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), а саме: квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві спільної (сумісної або часткової) власності на виконання постанови державного виконавця від 05 березня 2015 р. про накладення арешту на майно та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: