СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1476/17
Провадження № 2/306/621/17
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді: Жиганської Н.М.

за участю секретаря: Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток співвласників в майні, що є спільною сумісною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення часток співвласників в майні, що є спільною сумісною власністю.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.08.1994 року фондом комунального майна м. Свалява (органом приватизації) позивачу та відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 було видано свідоцтво на право власності на праві спільної сумісної власності, а саме квартира АДРЕСА_1, в якій вони проживають. Позивач має намір подарувати свою частину квартири дітям, однак здійснити цього не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на квартиру відсутні чітко визначені частки у кожного із співвласників. У звязку з цим просить суд, виділити частки у спільній власності на квартиру в м. Свалява, вул. Головна, буд. 56/66 кожному із співвласників по ? частини житлової квартири.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши суду заяву (вх. № 5469 від 07.08.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 (на підставі довіреності № 112/02-9 від 23.01.2017 року) не зявився, подавши суду заяву (вх. № 5948 від 31.08.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 в судове засідання не зявилися, подавши суду заяви (вх. № 5470, вх. № 5471, вх.№ 5472 від 07.08.2017 року) про розгляд у їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 355 ч.ч. 1,2 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

ПЛЕНУМ Верховного Суду України в своїй Постанові «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року за № 20, п. 5 розяснив, що:

Розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна,

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

ОБСТАВИНИ справи, встановлені судом:

Згідно свідоцтва на право власності на квартиру (будинок) від 19 серпня 1994 року, виданого фондом комунального майна ОСОБА_2 міською радою квартира АДРЕСА_2, загальною площею 40,64 кв.м. належить на праві приватної спільної сумісної власності: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 4).

Судом перевірено в судовому засіданні надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог: копія рішення № 219 від 04.08.1994 року Про приватизацію квартир /будинків/, відповідно до якого квартира за адресою: м. Свалява, вул. Головна, буд.56/66, Закарпатської області передано в спільну сумісну власність: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1; копія технічного паспорту від 31.08.2010 року з доданою технічною характеристикою квартири; копії паспортів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 з реєстрацією місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12);

ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 розяснив, що: «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

ПЛЕНУМ Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 07.02.2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав п. 17 розяснив, що:

Розглядаючи позови, повязані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сімї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст. 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Поскільки в правовстановлюючому документі (свідоцтві на право власності на квартиру (будинок) вісутнє чітке визначення часток кожного із співвласників в квартирі АДРЕСА_3, суд доходить висновку, що частки майна у вищевказаній квартирі становлять ? частини кожного із співласників.

З огляду на вищенаведене, оцінивши докази, надані сторонами в судовому засіданні, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 про визначення часток співвласників в майні, що є спільною сумісною власністю, є підставним та його слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 208, 213-215, 292, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 368, 370, 372 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити частки в спільній сумісній власності у майні за адресою: АДРЕСА_4, а саме:

?ОСОБА_1 ? частини квартири АДРЕСА_5;

?ОСОБА_3 ? частини квартири АДРЕСА_6;

?ОСОБА_4 ? частини квартири АДРЕСА_5;

?ОСОБА_5 ? частини квартири АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга на рішення Свалявського районного суду подається до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська