Справа № 740/1569/17
Провадження № 2/740/891/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

встановив:

Позивачем заявлені вимоги про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 14 листопада 2007 року на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 / 4 частки до 1 / 6 частки заробітку (доходу), з посиланням на те, що позивач є платником аліментів згідно вищезазначеного рішення суду, позивач є одруженим і має двох дітей-Гаврилей Д.О., ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, діти часто хворіють, дружина позивача має хворобливий стан, розмір аліментів підлягає зменшенню у зв»язку із зміною сімейного стану та збільшенням матеріальних витрат на утримання сім»ї.

В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин, пояснивши, що останні два місяці він не працює, дружина також не працює, заборгованості по аліментах не має, має намір оспорити батьківство щодо ОСОБА_3, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що позивач є платником аліментів на їх спільну дитину ОСОБА_3, в даний час вона не працює, дитина потребує аліментів.

Згідно заяв від 09 червня 2017 року, 09 серпня 2017 року третя особа ОСОБА_5 просить розглянути справу за відсутності та задовольнити позов.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. Тобто закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я, а відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин, подавши відповідні докази.

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 листопада 2007 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки Ніжинського МРВ ДВС від 17 березня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах відсутня.

Позивач ОСОБА_1 одружився із ОСОБА_6 09 серпня 2009 року, останні є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв, сім»я позивача проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до довідки про доходи (а.с.19) позивач працює в ДП «Ніжинрайагролісництво» обрубником, сума виплаченої заробітної плати за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року становить 9050 грн. 07 коп.

Дані обставини сторонами в судовому засіданні не заперечуються, посилання позивача в судовому засіданні на припинення трудових відносин доказами в порядку ст.ст.57?60 ЦПК України не підтвердженні, посилання останнього на одруження, народження двох дітей, їх хворобливий станне дає підстав для задоволення позову про зменшення розміру аліментів, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для надання переваги у матеріальному забезпеченні дітей порівняно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо якої ставиться питання про зменшення розміру аліментів. За таких обставин розмір участі позивача, як батька, в утриманні ОСОБА_3не може бути зменшено із зазначених у позові підстав, у зв»язку з чим позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.П. Олійник.