Справа № 308/8457/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 вересня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ», ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватні нотаріуси Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ», ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватні нотаріуси Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та витребування майна.

Нормами статті 119 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Крім того, у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 р. № 2 розяснено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Водночас, позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» за кожну заявлену позовну вимогу.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Відповідно до п.1.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015 року, що набрав чинності з 01.09.2015 року із змінами внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.)

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року № 1801-VIII, з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

Варто також зазначити, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані розяснення: подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Варто також зазначити, що згідно п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам розяснено, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивачем заявлені чотири самостійні вимоги немайнового характеру: визнати недійсним номер записів 6761097 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вчинених державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_4; визнати недійсним номер записів 7560307 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вчинених державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_4; визнати недійсним номер записів 9710761 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вчинених державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5; визнати недійсним номер записів 9110794 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вчинених державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_5 , кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Таким чином позивач за кожну заявлену ним позовну вимогу немайнового характеру повинен оплатити судовий збір.

Водночас позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн. за заявлену майнову вимогу та дві квитанції про сплату судового збору в розмірі по 640,00 грн. за дві самостійні вимоги немайнового характеру. Разом з тим дві інші заявлені позовні вимоги немайнового характеру не оплачені судовим збором .

Отже, судовий збір сплачується у розмірах, установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання позову немайнового та майнового характеру.

Таким чином, сплата судового збору згідно з вимогами Закону є обов'язковою.

Отже, враховуючи характер спору, за кожну заявлену вимогу немайнового характеру позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

На підтвердження оплати судового збору до Ужгородського міськрайонного суду необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Варто також зазначити, що згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » від 17.10.2014 року №10, судам надані розяснення: Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статті 207 ЦПК).

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, що не може перевищувати пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «ФК ФАКТОРИНГ», ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватні нотаріуси Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 про застосування наслідків недійсності нікчемних правочинів та витребування майна - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви у строк, що не перевищує пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6