АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3703/17 Справа № 2-1472/11 Головуючий у 1 й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.В., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області

на ухвалу Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа начальник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Півень Сергій Володимирович, на неправомірні дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 17.02.2017 року скаргу ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця задоволено.

Визнано неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Півня С. В., які полягають у передачі арештованого майно боржника на реалізацію без призначення та проведення рецензування звіту про оцінки майна від 10.10.2016 року № 0710.1/16, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, з визначення ринкової (дійсної) вартості частини приміщення № 70 в цокольному поверсі житлової будівлі літ. А-5 поз. 1, 2, 4, 10 загальною площею 50,1 кв.м. по АДРЕСА_1, співвласником якого є боржник ОСОБА_2.

Зобов'язано начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Півня С.В. вжити заходів щодо призначення та проведення рецензування звіту про оцінки майна від 10.10.2016 року № 0710.1/16, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4, з визначення ринкової (дійсної) вартості частини приміщення № 70 в цокольному поверсі житлової будівлі літ. А-5 поз. 1, 2, 4, 10 загальною площею 50,1 кв.м. по АДРЕСА_1, співвласником якого є боржник ОСОБА_2 /а.с.51-55/.

З такою ухвалою не погодився Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне їх з'ясування, порушення норма матеріального та процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі /а.с.57-58/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.03.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором № 102-056 від 17.12.2007 року у сумі 500 000 грн. та 910 грн. судового збору.

Виконавчі листи з примусового виконання вищевказаного рішення суду було видано стягувачу 17.04.2013 року.

Постановами державного виконавця Красногвардійського ВДВС від 26.04.2013 року були відкриті виконавчі провадження № 37985252 та № 37985281 з примусового виконання рішення суду від 29.03.2011 року.

Постановою від 26.04.2013 року державним виконавцем накладено арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження.

14.08.2013 року державний виконавець Красногвардійського ВДВС Соловей О.О. провела опис майна боржника з накладанням на нього арешту, а саме належної заявнику ОСОБА_2 частини приміщення № 70 загальною площею 50,1 кв.м. на цокольному поверсі житлового будинку літ.А-5 за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, 12.02.2015 року державним виконавцем Красногвардійського ВДВС Хоменко Д.Ю. у порядку, визначеному ст.ст. 13, 58 Закону № 2677-VІ «Про виконавче провадження» розпочаті виконавчі дії з оцінки арештованого майна боржника ОСОБА_2, винесенно постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою залучено до участі у зведеному виконавчому провадженні № 39579318 суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4

Копію постанови від 12.02.2015 року оцінювач отримав 12.03.2015 року для виконання.

Від оцінювача ОСОБА_4 13.10.2016 року до ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області надійшли висновок від 10.10.2015 року про вартість майна та звіт про оцінку вартості майна № 0710.1/16 від цієї ж дати, в яких вартість арештованого майна боржника, станом на 07.10.2015 року, була визначена оцінювачем в сумі 469 086,00 грн. без ПДВ.

Начальник ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. 09.11.2016 року надіслав до ДФ ДП «СЕТАМ» заявку на примусову реалізацію належного заявнику нерухомого майна, шляхом проведення електронних торгів.

ОСОБА_2 10.11.2016 року отримав від начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Півня С.В. копію висновку про вартість майна від 10.10.2015 року, на підставі проведеної 07.10.2015 року його оцінки.

Не погодившись з результатами проведеної оцінки, 14.11.2016 року заявник звернувся до начальника ВПВР УДВС ГТУЮу Дніпропетровській області Півня С.В. із заявою про призначення рецензування звіту.

Листом від 23.11.2016 року начальник ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ПівеньС.В. відмовив у рецензуванні звіту. Вказаного листа заявник отримав 01.12.2016 року та вважаючи таку відмову незаконною, заявник 02.12.2016 року звернувся до суду зі скаргою.

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції посилався на те, що в порушення норм Закону України № 2677-VI «Про виконавче провадження» від 04.11.2010 року, начальник ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Півень С.В. передав арештоване нерухоме майно боржника на реалізацію, не призначивши за заявою скаржника рецензування звіту про оцінку цього майна, а тому дійшов висновку про задоволення скарги ОСОБА_2

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки такого висновку суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 386 ЦПК України скарга на дії державного виконавця розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується.

Виходячи з норм ЦПК України та ЗУ «Про виконавче провадження» і роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які викладені в п.17 постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року - справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржуються і до участі у справі, як заінтересовані особи, залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішення може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Всупереч вказаним вимогам закону скарга ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця була розглянута без участі державного виконавця, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглядаючи по суті скаргу, судом першої інстанції не були витребувані матеріали виконавчого провадження, не були з'ясовані всі обставини справи у їх сукупності.

Так, як вбачається з апеляційної скарги, ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області посилається на те, що при розгляді заперечення боржника щодо оцінки майна, державним виконавцем було встановлено, що при складанні звіту суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було допущено технічну помилку (описку) в даті його складання та затвердження, і замість вірного «10 жовтня 2016 року» помилково було вказано «10 жовтня 2015 року».

Тобто, станом на 10.10.2016 року Закон України № 2677-VI «Про виконавче провадження» від 04.11.2010 року, на який посилався суд першої інстанції, вже втратив чинність.

Вказані обставини справи та норми закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду від 17.02.2017 року, як така, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 17 лютого 2017 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Ж.І Максюта

Судді: Е.Л.Демченко

Т.Р.Куценко