Справа №705/1064/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
головуючого судді Коваля А.Б.
при секретарі Обуховській Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу договором позики,
Позивач звернувся до суду з позовом про те, що 20 липня 2016 року він уклав договір позики, згідно якого передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000 (пять тисяч) доларів США, що відповідно до курсу Національного банку України на день позики становить 124071,50 грн. Згідно умови позики ОСОБА_2 зобовязався гроші повернути до вересня листопада 2016 року. Договір укладений у письмовій формі у вигляді розписки. По закінченню зазначеного терміну відповідач борг не повернув.
05 грудня 2016 року ОСОБА_3 було нагадано про те, що термін повернення боргу сплив і борг необхідно повернути, на що відповідач послався на сімейні обставини, які не дають йому можливості вчасно повернути борг. Від повернення боргу відповідач не відмовився, але термінів повернення коштів не назвав. На цей час у нього склалося скрутне матеріальне становище і вкрай необхідні кошти.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, остання направила на адресу заяву, у якій просить суд справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять суд позов задоволити. У разі неявки у судове засіданні відповідача по справі. Не заперечують проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про розгляд справи повідомлений своєчасно, шляхом вручення рекомендованого повідомлення.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Матеріалами справи установлено, що згідно розписки, підписаної ОСОБА_2 20.07.2016 року, останній отримав у борг на розвиток бізнесу 5000 доларів у ОСОБА_1, які зобовязався повернути у вересні листопаді 2016 року.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ОСОБА_1 того, згідно із частинами 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 20.07.2016 року ОСОБА_2 під розписку позичив у ОСОБА_1 гроші у розмірі 5000 доларів США. Відповідач зобовязався повернути вказані кошти у вересні листопаді 2016 року.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Позичальник, як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» офіційний курс долара США відповідно до Національної валюти, станом на 15.12.2016 року становить: 1 долар США = купівля 24,7; продаж 24,88.
Відповідно до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» офіційний курс долара США відповідно до Національної валюти, станом на 21.02.2017 року становить: 1 долар США = купівля 27,10; продаж 27,10.
Відповідно до розрахунку зазначеному у позовній заяві, на момент звернення позивача до суду з вказаним позовом 5000 доларів США еквівалентно 135150 грн.
Таким чином, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо повернення відповідачем простроченого боргу за договорами позики в солідарному порядку.
При цьому, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_2 у розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду ніяких належних та достовірних доказів на спростування позовних вимог позивача.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача борг у розмірі 135150 грн., а також, згідно вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 1462,29 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1046, 1049-1052, 1054 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 20.07.2016 року в сумі 146 228 (сто сорок шість тисяч двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 1462 (одна тисяча чотириста шістдесят дві) гривні 29 копійок.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: А. Б. Коваль