АПЕЛЯЦІЙНИЙСУДМІСТАКИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Головачова Я.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника позивача ОСОБА_1

представника ТОВ Фірми «Консоль ЛТД»

Останіної Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у м. Києві про визнання майнових прав на квартиру,-

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД»

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Справа №761/10028/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/520/2017
Головуючий у суді першої інстанції О.Ф. Малинников
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року позов ОСОБА_3 до ТОВ «Гіпек», треті особи: ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання майнового права на квартиру задоволено. Визнано за ОСОБА_3 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (1-ша черга будівництва, 4-секційний будинок) за договором про пайову участь у будівництві багатоквартирного будинку на земельній ділянці у АДРЕСА_1, від 03.06.2005 року № 2031/322-237(р) та додатковою угодою № 4 до цього договору від 02.10.2013 року про заміну пайщика та договором від 25.11.2009 року про відступлення права вимоги.

Не погоджуючись із рішенням суду, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» подала апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, допущено не дослідження та ненадання належної оцінки доказам, наявним у матеріалах справи. Вважає, що судом порушено норми процесуального права в частині підсудності даної справи та в частині належного повідомлення ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» про час та місце судового розгляду. Товариство зазначило, що суд повно та всебічно не з'ясував обставини спірних правовідносин по Договору №2031/322-237 від 03.06.2005, не взяв до уваги ту обставину, що позивач не виконав у повному обсязі свої зобов'язання за договором.

Представник третьої особи ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» Останіна Г.А. у судовому засіданні апеляційної інстанції підтримала подану апеляційну скаргу, просила задовольнити з викладених в ній підстав.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просила залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечило, просить розглядати справу без участі його представника, розгляд даної справи залишає на розсуд суду, та з урахуванням фактичних обставин справи просить ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Представник відповідача ТОВ «Гіпек» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи Товариство повідомлено належним чином, причини неявки суду не відомі. Колегія суддів розцінила такі причини як неповажні, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, та з урахуванням тривалого терміну перебування справи у провадженні суду,неодноразовим викликом відповідача, вважала за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Так, згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_6 укладено 03.06.2005 року Договір № 2031/322-237 пайової участі у фінансуванні будівництва, згідно із яким після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку на АДРЕСА_1 ОСОБА_6 виділяється, як «Частка Пайовика» - трикімнатна квартира на 16 поверсі, під будівельним АДРЕСА_1, загальною проектною площею 108,7 кв. м., за яку він мав сплатити внесок у розмірі 192 318 грн. до 10.06.2005 року.

За умовами п. 3.5. цього договору, у разі виконання Пайовиком зобов'язань, зазначених у п. 3.1. договору, Пайовик набуває право на пайову (дольову) участь у будівництві, а ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» втрачає право розпоряджатись Часткою Пайовика, інакше, як в інтересах Пайовика.

За умовами п. 3.6. цього договору, підставами для підтвердження права на пайову участь є: цей договір і документи, що підтверджують внесення паю у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю виконав грошові зобов'язання за вказаним Договором, здійснив стовідсоткову передоплату вартості будівництва квартири будівельний АДРЕСА_1, яку він мав отримати за умовами договору після завершення будівництва об'єкта, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру серія 01 БМ № 609195 від 07.06.2005 р.

25.11.2009 року між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (яка згодом змінила прізвище на ОСОБА_3) було укладено Договір про відступлення права вимоги Первісного пайовика ОСОБА_6 та передачі права новому пайовикові ОСОБА_3, яка приймає право вимоги, що належала Первісному Пайовикові за Договором пайової участі у фінансуванні будівництва №2031/322-237 від 03.06.2005 року.

Між ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 4 до Договору №2031/322-237 від 03.06.2005 року, за умовами якої загальна площа спірної квартири змінювалася на «115,1 кв.м.», будівельний номер квартири змінювався на «АДРЕСА_1 (1 черга будівництва, 4-секційний будинок)», строк завершення будівництва Об'єкта змінювався на «4 квартал 2013 р.».

Як вбачається із матеріалів справи, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 03 грудня 2013 року видано Сертифікат серії ІУ №49 відповідності закінченого будівництвом об'єкта: «Будівництво житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 (І черга будівництва, 4- секційний будинок)», згідно якого замовником об'єкта є відповідач ТОВ «Гіпек».

На підставі п.27 Рішення Київради від 10 липня 2003 року за № 638/798 ТОВ «Гіпек» уклало з Київською міською радою договір оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-громадського комплексу з підземним паркінгом. Дозвіл на виконання будівельних робіт за № 0384-Шв/р від 28 травня 2008 року видано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2001 року між ТОВ «Гіпек» та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» було укладено договір спільної діяльності з будівництва житлово-громадського комплексу АДРЕСА_1 за №0991/241-252. При цьому, сторона відповідача на підставі п. 27 рішення КМР від 10 липня 2003 року за №638/798 уклала з КМР договір оренди земельної ділянки на АДРЕСА_1 для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-громадського комплексу з підземним паркінгом.

Відповідно до п. 4.3.2 вказаного договору ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» отримало право залучати кошти юридичних і фізичних осіб для інвестування будівництва.

Згідно з п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 р. прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до 1 - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

На підставі Акту готовності об'єкта до експлуатації від 20.11.2013 р. Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 03 грудня 2013 року видано Сертифікат серія ІУ № 49, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації. 19 лютого 2014 р. між Позивачем та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» складено Акт приймання- передавання, за яким ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» передала, а Позивач прийняв трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до Довідки ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» від 19.02.2014 р. здійснено повне інвестування Договору пайової участі у фінансуванні будівництва №2031/322-237 від 03.06.2005 р., тобто позивач здійснила повну сплату пайового внеску у розмірі 192318 грн.

Отже, судом достеменно встановлено, що свої зобов'язання за договором ОСОБА_3 виконала у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач виконала свої грошові зобов'язання за Договором, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва, тобто вчинила дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт, а тому фактично набула майнові права на новостворене майно.

Виходячи з того, що до завершення будівництва проінвестованого позивачем об'єкту нерухомого майна і прийняття його в експлуатацію інвестору належать майнові права на цей об'єкт нерухомого майна суд дійшов законного висновку, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, оскільки позивач повністю виконала свої зобов'язання перед ТОВ «Гіпек» та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», які, у свою чергу, невиконанням умов договору зі свого боку, порушили майнові права ОСОБА_3 на своєчасне отримання у власність нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 03.02.2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Гриценко Л.Л. винесла рішення № 19041100 про зупинення розгляду заяви ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була подана 26.01.2015 року. Підставою такого зупинення зазначено, що особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), не подала у паперовій формі оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Як вбачається, постановою господарського суду Київської області від 04.08.2016року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» визнано банкрутом та розпочато його ліквідаційну процедуру.

Статтею 177 ЦК України визначено, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Відповідно до положень ст.190 ЦК України майном, як особливим об'єктом вважається окрема сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими права визнаються будь-які права пов'язані з майном, відмінні від права власності, в тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

Майнове право можна визначити як «право очікування», воно є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Така правова позиція Верховного Суду України викладена у справі №6-265цс16 від 30.03.2016.

Отже, з урахуванням наведеного можна дійти висновку про те, що майнове право на об'єкт незавершеного будівництва - це складова частина майна, як об'єкта цивільних прав, це - обумовлене в силу договору право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні і достатні для набуття речового права. Тобто, моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справах 6-98цс13 та за №6-85цс13 виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт.

З огляду на наведене та враховуючи, що позивач, повністю сплативши вартість пайового внеску за нерухоме майно, тобто фактично стала власником майнових прав на це майно, а також враховуючи, що введення об'єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договором строки, а ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» припинила діяльність, що ставить під сумнів можливість виконання нею своїх зобов'язань за договором, правильним є висновок суду першої інстанції про визнання майнових прав на об'єкт інвестування за позивачем.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Саме такий підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11.

У даному випадку, позивач звертаючись до суду з позовом про визнання майнових прав на квартиру, обрала для себе такий, на її думку ефективний спосіб захисту порушених прав, не заборонений законом, оскільки іншим шляхом позивач не може захистити свої права, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Хибними є твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не виконала у повному обсязі умови Договору пайової участі у фінансуванні будівництва, згідно якого у разі порушення ТОВ Фірмою «Консоль ЛТД» термінів будівництва, ОСОБА_3, як Пайщик, повинна була ініціювати питання перед ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» про надання їй іншого рівноцінного об'єкта або вимагати грошової компенсації, не заслуговують на увагу, оскільки позивач будь-яких претензій до ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» щодо терміну виконання будівництва не пред'являла.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.07.2012 року було порушено провадження про банкрутство відносно ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» матеріали справи не містять, таких доказів не надано і суду апеляційної інстанції. Копії ухвал, які містяться в матеріалах справи належним чином не завірені судом, відсутні відмітки про набрання даними ухвалами законної сили, а тому вони не є допустимими доказами по даній справі.

Сам факт залучення ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» до участі у справі у якості третьої особи, а не відповідача, на думку колегії суддів, не вплинув на законність та справедливість ухваленого рішення суду, щодо захисту порушеного права позивача. Так, відповідно до вищезазначеної довідки ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» (а.с.37) Товариство зазначило, що ОСОБА_3 провела повну оплату пайового взносу, фінансових претензій Товариство до неї не має (а.с. 31), тобто станом на лютий 2014 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» будь-яких претензій до ОСОБА_3 не мала. Навпаки, за актом прийому-передачі від 19.02.2014 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» передала, а ОСОБА_3 прийняла проінвестовану нею квартиру АДРЕСА_1, де зазначалось, що ОСОБА_3 (як пайщик за Договором) претензій по виконанню даного Договору до Фірми не має (а.с. 36). Крім того, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» замовила і після виготовлення передала ОСОБА_3 технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 33-35). Вказані обставини свідчать про те, що станом на лютий 2014 року ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» визнавала за ОСОБА_3 її права на дану квартиру, оскільки передала її у користування ОСОБА_3, що є однією зі складових частин права власності. Таким чином, хоча ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» і не залучена до участі у справі в якості відповідача (а залучена в якості третьої особи), однак установивши факт невиконання саме ТОВ "Гіпек" своїх зобов'язань щодо передачі до реєстраційних органів певного пакету документів (необхідного для оформлення позивачем свого права власності на квартиру) та установивши факт порушення прав позивача на вказану квартиру, суд вірно вирішив спір по суті, захистивши порушені права пайщика, щодо отримання ним майнових прав на проінвестовану квартиру. Крім того, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» реалізовала своє право на оскарження рішення суду.

Вимога законності, яка випливає з Європейської Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного законодавства і принципу верховенства права, виходячи із якого суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення вимог позивача.

Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом норм процесуального права в частині належного повідомлення третьої особи про час та місце судового розгляду, у зв'язку з чим ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» не брало участі в судових засіданнях по незалежним від нього причинам, також є безпідставними, оскільки внаслідок проведення окупації території України ( Автономної республіки Крим), де зареєстрована ТОВ Фірма «Консоль ЛТД», відправлення судових повісток було неможливим, втім суд повідомляв Фірму про розгляд справи наявними можливостями, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному загальнодержавному веб-порталі «Судова влада України», тобто такі доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, усі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

З огляду на викладене, ці та інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору не знайшли свого підтвердження та не впливають на правильність висновків суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Справу було розглянуто судом першої інстанції на підставі встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних доказів.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: