АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1515/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 45 Морозов В.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_7 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 про розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 17.07.2001 року державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_7 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Також, ОСОБА_6 на підставі договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 28.05.1999 року державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори належить 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння площею 0,1437 га, передана у спільну сумісну власність сторонам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Червонослобідської сільської ради від 27.04.2012 року №22-22, Державний акт серії НОМЕР_1.

Сторони по справі є колишнім подружжям, шлюб між якими розірвано 13.12.2010 року рішенням Черкаського районного суду Черкаської області.

Наразі між співвласниками домоволодіння виникають конфлікти і суперечки щодо користування будинком, надвірними спорудами та земельною ділянкою. Тобто між ними фактично виник спір, щодо порядку користування спільним майном, тому позивач вважає, що вона позбавлена можливості в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення вирішити порядок користування земельною ділянкою та провести реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами.

Просила провести реальний розподіл житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до належної кожному частки. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1437 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залежно від розміру часток в спільній власності на будинок та земельну ділянку.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Ухвалено провести реальний розподіл житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками даного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до варіанту першого, визначеного в судовій будівельно-технічній експертизі № 1487/14-23,74/15-23,75/13-23 від 06.11.2015 року.

Виділити ОСОБА_7 в натурі у власність частину житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме у житловому будинку:

- коридор -1-1, площа м2 -8,6;

- кімната -1-2, площа м2-14,0;

- кімната 1-3, площа м2- 13,2;

- кухня-1-6, площа м2-10,5.

Разом по житловому будинку площа м2 - 46,3.

По надвірним будівлям і спорудам:

- огорожа -№1-5;

- свердловина (1/2 частина вартості) -№6,;

- вбиральня Д.

Виділити ОСОБА_6 в натурі у власність частину житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме у житловому будинку:

- коридор -1-4, площа м2 -22,6;

- кімната -1-5, площа м2-16,9;

- санвузол 1-7, площа м2- 6,8;

Разом по житловому будинку площа м2-46,3.

По надвірним будівлям і спорудам:

- огорожа -№1-5;

- свердловина (1/2 частина вартості) -№6;

- вигрібна яма 7.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 як з співвласника, частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну частку, компенсацію в сумі 4377,00 грн.

Поділити земельну ділянку загальною площею 0,1437 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 в натурі між співвласниками згідно другого варіанту будівельно-технічної експертизи № 1487/14-23,74/15-23,75/13-23 від 06.11.2015 року, а саме:

Визнати за ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку площею 718,50 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, в тому числі частина земельної ділянки спільного користування, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до схеми зазначеної в додатку № 7 будівельно-технічної експертизи № 1487/14-23,74/15-23,75/13-23 від 06.11.2015 року.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 718,50 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, в тому числі частина земельної ділянки спільного користування, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до схеми зазначеної в додатку № 7 будівельно-технічної експертизи № 1487/14-23,74/15-23,75/13-23 від 06.11.2015 року.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин у справі, що мають значення для її вирішення, не дослідив і не надав належну оцінку наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому просить його скасувати ухваливши по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовити повністю.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року, який в подальшому рішенням Черкаського районного суду від 13 грудня 2010 року був розірваний (а.с.10).

На підставі договору дарування від 17 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори - Вороною О.О. та зареєстрованому в реєстрі за № 2750, ОСОБА_7 є власником 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 28 травня 1999 року є власником 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку та додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки площею 0,1437 га, кадастровий номер НОМЕР_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради від 01 липня 2014 року ОСОБА_7 проживає в будинку АДРЕСА_1 і має такий склад сім»ї: ОСОБА_11, 2000 року народження - донька; ОСОБА_10, 2013 року народження - син; ОСОБА_6, 1972 року народження - колишній чоловік (а.с.13).

Норми ст. ст. 363, 364 ЦК України регулюють правовідносини учасників спільної часткової власності щодо виділу частки майна або його поділу.

Зазначеними нормами передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

А саме, ч. 1 ст. 364 ЦК України надає співвласникові право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом ч. 2 ст. 364 ЦК України, виділ у натурі частки із спільного майна не допускається лише в тому випадку, коли це не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК України), у такому випадку співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виходячи зі змісту вказаних норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом, що виключає можливість спільного користування співвласників будь-якими приміщеннями будинку, а відмова у поділі спільної часткової власності можлива лише у випадку, коли це не допускається згідно із законом або є неможливим.

Вирішуючи такі спори, суди з урахуванням вимог ст. 10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін повинні відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а в необхідних випадках - висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю на переобладнання і перепланування приміщення; дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки приміщення або його поділу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та земельно - технічної експертизи від 06 листопада 2015 року № 1487/14-23,74/15-23,75/15-23 на розгляд суду пропонується 2 варіанти розподілу житлового будинку «А1» з прибудовою «а» по АДРЕСА_1, в частках ? та ?, при виділі кожній із сторін відокремленої частини будинку з самостійним виходом з проведенням переобладнання та перепланування та відповідно 4 варіантів розподілу будинковолодіння, відповідно до розподілу земельної ділянки та вимог нормативних документів з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників.

Варіанти розподілу з відповідними переобладнаннями наведені в дослідницькій частині висновку та зображені в додатках № 3-4 до даного висновку.

При 1-му варіанті другий співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує першому співвласнику, компенсацію в сумі 4377,00 грн.(таблиця №7, додаток №3).

При варіанті 1а другий співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує першому співвласнику, компенсацію в сумі 4514,00 грн. .(таблиця №8, додаток №3).

При 2-му варіанті другий співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує першому співвласнику, компенсацію в сумі 7218,00 грн. .(таблиця №9, додаток №4).

При варіанті 2а другий співвласник частина якого в натурі після поділу стала більша за ідеальну виплачує першому співвласнику компенсацію в сумі 7646,00 грн. .(таблиця №10, додаток №4).

На розгляд суду пропонуються 4 варіанти розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в частках співвласників ? та ? (додатки №6-№9) (а.с.40-70).

В суді першої інстанції в ході розгляду справи, ОСОБА_7 подала заяву в якій просила провести розподіл житлового будинку по. АДРЕСА_1 між співвласниками по запропонованому варіанту № 1 проведеної судової будівельно - технічної експертизи та визначити порядок користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою між співвласниками відповідно до варіанту № 2 експертизи.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" судам роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

ОСОБА_7 в матеріали справи надано ксерокопію будівельного паспорту на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 на реконструкцію частини житлового будинку відповідно до варіанту запропонованому експертом та визначеним рішенням суду та повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідно до ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В ході розгляду справи відповідач питання розподілу майна в іншому варіанті не пропонував, своїх заперечень не подавав.

Колегія суддів не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_6 про те, що експертом при проведенні експертизи та судом першої інстанції при ухваленні рішення не було взято до уваги, що при розробленні варіантів розподілу будинковолодіння не було враховано наявний сарай під літ. «В», оскільки як вбачається зі схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку гараж- сарай під літ. «Б» та сарай під літ. «В» зазначено, як самочинно збудовані приміщення (а.с. 59).

Позиція апелянта про те, що при розподілу будинковолодіння не повинно враховуватись у його вартість гараж-сарай «Б», огорожа, ворота з хвірткою, які він побудував вже після розірвання шлюбу, також не може бути прийнята до уваги, оскільки вартість сараю-гаражу «Б» як самочинного будівництва не була врахована при розподілі майна, а відповідно експлікації приміщень до плану житлового будинку садибного типу /до технічного паспорту/, будівництво об»єктів в даному будинковолодінні після 2010 року не здійснювалось, рік будівництва огорожі не визначений Твердження апелянта про те, що при обраному варіанті розподілу земельної ділянки суд фактично передав у власність ОСОБА_7 гараж-сарай «Б» та погріб «Г», не вказавши при цьому, що вказані будівлі входять до складу майна, що підлягає поділу, суперечить його ж твердженню про те, що даний гараж-сарай не повинен включатись до переліку майна, що підлягає розподілу, а погріб «Г», який знаходиться в межах даної будівлі позивачці виділений не був.

Твердження ОСОБА_6 про те, що визначений судом варіант розподілу земельної ділянки позбавляє його можливості заїзду на його частину земельної ділянки також не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки останній не вказує який інший варіант розподілу земельної ділянки його задовольнив би, а питання проїзду до належної йому земельної ділянки може бути вирішене в порядку передбаченому законом. Твердження ОСОБА_6 про відсутність проїзду на його частину земельної ділянки також не може бути прийнята судом, оскільки останній не надав доказів того, що відстань яка є наявною від будинку до межі є недостатньою для проїзду на виділену йому земельну ділянку.

Також не може бути прийнята до уваги колегією позиція ОСОБА_6 про відсутність у нього можливості обслуговувати виділену йому частину будинку , оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідно до визначених судом варіантів розподілу будинку та земельної ділянки між сторонами, з усіх сторін виділеної йому частини будинку знаходиться виділена йому частина земельної ділянки позначені на планах зеленим кольором, а позиція апелянта і цій частині є такою, що суперечить матеріалам справи.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки в ході розгляду апеляційної скарги не були встановлені порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи колегія суддів не знаходить підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення суду, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розподіл житлового будинку з надвірними спорудами та визначення порядку користування земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :