Справа №333/5071/17
Провадження №2-о/333/408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Тарасенко О.О.,

за участю прокурора Кнута Ю.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_5,

зацікавленої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу №333/5071/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 30.08.2017р. Психічно хвора з 2005 року. неодноразово госпіталізувалась у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії, модифікованої вживанням алкоголю. У клінічній картині спостерігається галюцінаторно - маячна симптоматика, агресивні тенденції до близьких. Є інвалідом 2 групи. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07.12.2016 року визнана недієздатною, опікуном призначенно чоловіка хворої - ОСОБА_6 На підставі рішень Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.10.2011 р.та 22.02.2017р. до ОСОБА_5 застосовувалась примусова госпіталізація. Останнє стаціонарне лікування - в період з 21.02.2017 року по 18.04.2017 року з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, модифікована вживанням алкоголю, безперервний тип перебігу, дефект змішаного типу». Зі слів сина, стан здоровя матері погіршився протягом останнього місяця: відмовляється приймати ліки, їсти, не спить, ховає речі, чує голоси, не розмовляє з близькими. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги №105 у супроводі сина. Госпіталізована у порядку примусової госпіталізації за його заявою, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих. Дала згоду на госпіталізацію. 30.08.2017 року ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно - параноїдний синдром. За психічним станом представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримала повністю, просила суд її задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечувала.

Зацікавлена особа заяву підтримала та просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Прокурор заяву підтримаві просив суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Розглянувши матеріали заяви від 30.08.2017р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 30.08.2017 року, ОСОБА_5В, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, кататоно - параноїдний синдром. За психічним станом представляє небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обгрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.2).

Отже, наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_5 з 2005 року перебуває під наглядом лікарів психіатрів, багаторазово проходила курс лікування, має ІІ групу інвалідності, являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, а також не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 279-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2