Справа №486/672/17 13.09.2017 13.09.2017 13.09.2017
Справа 486/672/17 Суддя першої інстанції - Савін О.І.
Провадження № 22ц/784/1985/17 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Позивачка зазначала, що з 1993 року до 2013 року перебувала з відповідачем у зареєстровану шлюбі. Від подружнього життя мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 червня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2012 року і до їх повноліття. Наступним рішенням того ж суду від 25 липня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 червня 2012 року і до закінчення сином навчання, але не більше як досягнення ним двадцяти трьох років.

24 червня 2017 року сина ОСОБА_5 виповнилося 23 року у зв'язку з чим стягнення аліментів на його утримання припинено, розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 становить 1/6 частина з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Посилаючись на викладене позивачка просила суд, збільшити розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 з 1/6 частини до ? частини з усіх видів заробітку (доходу)щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, присуджених рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 червня 2012 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Визнано таким, що втратив закону силу виконавчий лист, виданий на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 червня 2012 року у цивільній справі №1424/926/2012 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з часу присудження аліментів у 2012 році на утримання двох дітей змінились обставини, що мають істотне значення, а саме - припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжував навчання та підвищення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на теперішній.

Однак, з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначений обов'язок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що з 25 вересня 1993 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 січня 2013 року було розірвано (а.с. 4).

Від подружнього життя сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с5).

Згідно з рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 червня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але починаючи не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20.04.2012 року і до їх повноліття (а.с. 5).

Рішенням того ж суду від 25 липня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 червня 2012 року і до закінчення сином навчання, але не більше як досягнення ним двадцяти трьох років (а.с. 7).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 58-59, 61, 212 ЦПК за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Як на підставу задоволення своїх вимог, позивачка посилається на те, що у відповідача припинився обов'язок сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, у зв'язку з чим розмір стягнутих за рішенням суду аліментів на утримання доньки підлягає збільшенню.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 посилався на те, що з моменту присудження аліментів на дітей у 2012 році, він 30 березня 2013 року уклав шлюб з ОСОБА_9, від подружнього життя з якою мають сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24-25).

Отже, наведене свідчить, проте, що сімейний стан відповідача з дня призначення аліментів змінився.

Згідно довідок про заробітну плату, відповідач працює на ВП «ЮУ АЕС» з 26 березня 1997 року на посаді слюсаря-ремонтника в цеху спеціальних та монтажних робіт. З заробітної плати ОСОБА_3 на теперішній час відраховуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 та в середньому складає 1400 грн. на місяць, що становить майже 80% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.27-29).

Припинення сплати відповідачем аліментів на утримання повнолітнього сина не свідчить про те, що його матеріальний стан покращився, оскільки останній перебуває у шлюбі та має малолітнього сина.

Доказів на підтвердження того, що відповідач має інші доходи, крім заробітної плати матеріали справи не містять. Підвищення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не є підставою для зміни розміру аліментів, присуджених за рішенням суду.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 2 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова