Справа № 159/3147/17
Провадження № 2/159/1062/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, обгрунтувавши його тим, що шлюб між сторонами було розірвано у судовому порядку 19.07.16 р.. За час шлюбу у сторін народилась одна спільна дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не бажає добровільно утримувати спільну неповнолітню дитину сторін, хоча має сталий доход, так як працює у приватного підприємця - ОСОБА_4 - у с. Колодяжному Ковельського району Волинської області. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання вищезазначеної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснила, що шлюб між сторонами було укладено 09.10.14 р., спільна неповнолітня дитина сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Доказів про розмір доходів відповідача вона не має, однак, вважає, що вони складають 12 000 грн. в місяць. Не заперечує, що відповідач за судовим рішенням сплачує аліменти в розмірі 1 000 грн. на утримання неповнолітньої дочки від іншого його шлюбу. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні спочатку позов не визнав з тих мотивів, що позивач не надає йому можливості спілкування із сином, а згодом - позов визнав повністю, суду пояснив, що вказана вище неповнолітня дитина є його дитиною, перебуває на утриманні позивача. Він має несталий доход, так як працює за цивільно - правовою угодою, в розмірі біля 7 200 грн. щомісячно, групи інвалідності, не має та може утримувати дитину шляхом сплати аліментів у розмірі по 1 000 грн. щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини сторін, вищезазначена дитина на даний час є неповнолітньою, є ІНФОРМАЦІЯ_2, народжена за час шлюбу сторін, що був розірваний у судовому порядку 19.07.16 р..

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач має на утриманні вказану вище неповнолітню дитину сторін як спільну; відповідач добровільно коштів на утримання дитини сторін не надає. Даних про те, що відповідач працює та має сталий доход, позивачем суду не надано. З огляду на те, що відповідач є працездатного віку, заявив у суді про повне визнання позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини сторін у твердій грошовій сумі у розмірі, про який просить позивач.

Зокрема, відповідач будь - якого письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Слід визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого законодавчо, не нижче розміру, погодженого сторонами в судовому засіданні. Тому позов слід задовольнити повністю.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що судовий збір у повному обсязі слід стягнути з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 213 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 125, 180 - 184 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Любитова Ковельського району Волинської області, на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно, починаючи з 28.08.17 р. та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий:І. М. Логвинюк