______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8061/17
Провадження № 2-о/520/431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Київський районний у м. Одесі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 року заявник звернулась до суду з заявою та просить ухвалити рішення, яким: встановити юридичний факт, а саме: факт неправильності в поновленому актовому записі про народження ОСОБА_2 № 126 від 11 червня 1954 року, складеному виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького районну Хмельницької області в частині вказання національності батька ОСОБА_3 «українець» замість «поляк», матері ОСОБА_4 «українка» замість «полька»; встановити порядок виконання рішення суду шляхом внесення змін та доповнень в актовий запис про народження (поновлено) ОСОБА_2 № 126 від 11 червня 1954 року, складеному виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького районну Хмельницької області в графу національність батька «поляк» замість «українець», в графу національності матері «полька» замість «українка», доповнити в графі «відомості про дитину» «по батькові» - «Францівна», місце народження «Україна, Хмельницька область, Ярмолинецький район, село Глушківці».

Свої вимоги мотивує тим, що в свідоцтві про народження її бабусі ОСОБА_2, що видане 11 червня 1954 року Солобковецьким районним бюро ЗАГС Хмельницької області національність батьків вказано як «українці», натомість у витягу з державного реєстру актів цивільного громадян про народження ОСОБА_5, рідного брата баби, національність батьків вказано - «поляки».

Заявник зазначає, що на теперішній час не можливо встановити, яким чином сталася така помилка, однак стверджує, що даний факт їй необхідний для подальшого оформлення картки поляка, оскільки вона має намір навчатися в ОСОБА_6.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання з`явилась, заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи Київського районного у м. Одесі відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення даної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом

Судом встановлено, що 09 листопада 1989 року народилась ОСОБА_8, її батьками в свідоцтві про народження вказані ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

11 листопада 2016 року Київським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було видано свідоцтво про зміну імені Серії І-ЖД № 011398, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на «Мадзяновська», про що було складено актовий запис № 113.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що в свідоцтві про народження її бабусі ОСОБА_2, що видане 11 червня 1954 року Солобковецьким районним бюро ЗАГС Хмельницької області національність батьків вказано як «українці», натомість у витягу з державного реєстру актів цивільного громадян про народження ОСОБА_5, рідного брата баби, національність батьків вказано - «поляки».

Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про народження Серії ЯЕ № 838782, що видане 11 червня 1954 року Солобковецьким районним бюро ЗАГС Хмельницької області, батьками ОСОБА_2 вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_4, в графі «національність» вказано «українці».

Також судом встановлено, що в свідоцтві про одруження Серії ІІІ-УР № 486956, національність ОСОБА_2 вказано «українка».

Натомість, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 3 від 17 травня 2017 року, складеного щодо рідного брата ОСОБА_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається в графі «національність» батьків ОСОБА_12 та ОСОБА_4 вказано - «поляки».

У судовому засіданні заявник пояснила, що на теперішній час не має можливості достовірно встановити, яким чином сталася дана помилка, оскільки всі документи тих часів втрачено.

Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст.11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до вимог ст.13 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання.

Як визначено ст.15 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, які належать до національних меншин, національні громадські об'єднання мають право у встановленому в Україні порядку вільно встановлювати і підтримувати зв'язки з особами своєї національності та їх громадськими об'єднаннями за межами України, одержувати від них допомогу для задоволення мовних, культурних, духовних потреб, брати участь у діяльності міжнародних неурядових організацій.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених в ч.1 цієї статті, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознакою етнічного походження.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

На підставі Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Крім того, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документу, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793.

Згідно з п. 1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.7. цих Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Заявник звернулась до Київського районного у м. Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з вимогою щодо внесення змін стосовно національності баби з боку батька ОСОБА_2 однак листом № 43/117/2647 від 09.06.2017 року їй було рекомендовано звернутись до суду.

Враховуючи все вищезазначене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.24 Конституції України, ст.300 ЦК України, ст.ст.11,13,15 Закону України "Про національні меншини в Україні", ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Київський районний у м. Одесі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме: факт неправильності в поновленому актовому записі про народження ОСОБА_2 № 126 від 11 червня 1954 року, складеному виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького районну Хмельницької області в частині вказання національності батька ОСОБА_3 «українець» замість «поляк», матері ОСОБА_4 «українка» замість «полька».

Встановити порядок виконання рішення суду шляхом внесення змін та доповнень в актовий запис про народження (поновлено) ОСОБА_2 № 126 від 11 червня 1954 року, складеному виконавчим комітетом Солобковецької сільської ради Ярмолинецького районну Хмельницької області в графу національність батька «поляк» замість «українець», в графу національності матері «полька» замість «українка», доповнити в графі «відомості про дитину» «по батькові» - «Францівна», місце народження «Україна, Хмельницька область, Ярмолинецький район, село Глушківці».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Куриленко О. М.