БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/2751/17-ц
Провадження № 2/408/920/17
Р І Ш Е Н Н Я

31 серпня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області

у складі:

головуючого судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що із відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №09. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачем.

Фактичні шлюбні відносини були припинені з листопада 2016 року з тієї причини, що у сторін різні характери та погляди, у звязку з чим виникали часті сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Спільне господарство не ведеться.

На підставі вищевказаного, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач в судове засідання не зявилася, у заяві адресованій суду просила справу слухати за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для цього законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №09. Шлюб позивача з відповідачем не склався через відсутність взаєморозуміння, сімя розпалася остаточно та поновленню не підлягає. Шлюбні відносини між сторонами припинилися з листопада 2016 року. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечитиме інтересам одного з них.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 р. "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зазначено, що "суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами спору припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

Таким чином, враховуючи небажання обох з подружжя продовжувати шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову слід прийняти, адже воно не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а отже, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 24, 104, 105, 112 СК України, керуючись ст. ст.10, 11, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 12 лютого 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №09 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

СУДДЯ: Ю.Ю. ЦИМБАЛ