Справа № 505/981/17
Провадження № 2/505/954/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Липецької сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач громадянин України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 25.04.2017 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 05 вересня 2016 року померла його родичка ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- земельної ділянки, площею І, 9653 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту серії Ш-ОД №051779 від 02 березня 2004 року.

- земельної ділянки, площею 1, 9993 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала померлій на підставі рішення суду справа №505/2062/16-ц від 16 серпня 2016 року.

ОСОБА_2 залишила заповіт в якому все своє майно заповіла йому.

В 6-ти місячний термін він звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини.

В квітні 2017 року він звернувся до державного нотаріуса для отримання свідоцтв на спадкове майно, але отримав постанову про відмову у вичинені нотаріальної дії від 14 квітня 2017 року. Ця обставина унеможливлює оформлення спадщину у нотаріуса, тому нам порадили звернутися до суду.

Оригінал Державного акту на одну земельну ділянку втрачений, відновити його він не маю змоги оскільки вони вже не видаються. Друга земельна ділянка належить померлій на підставі рішення суду, яку вона успадкувала після смерті своєї сестри, але через помилку у рішенні суду не встигла зареєструвати та отримати кадастровий номер.

Кадастрові номери на земельні ділянки відсутні, заборони та арешти теж відсутні в зв'язку з тим що земельних ділянок не має в реєстрі накладення на них будь яких заборон або арештів неможливо.

Таким чином відсутність у можливості надання нотаріусу правовстановлюючих документів на земельні ділянки позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

В ході судового розгляду справи представник позивача за довіреністю на позові наполягав у повному обсязі.

Представник Липецької сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не зявився, без пояснення причин. Заперечнь до позову не представив. Тому за згоди представника позивача справу розглянуто у відсутність представника відповідача за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши сторону позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

ОСОБА_3 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 вересня 2016 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала в с. Липецьке, Подільського (колишня назва Котовського) району, Одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- земельної ділянки, площею І, 9653 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щорозташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту серії Ш-ОД №051779 від 02 березня 2004 року.

- земельної ділянки, площею 1,9993 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, щорозташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області, яка належала померлому на підставі рішення суду справа №505/2062/16-ц від 16 серпня 2016 року, що не заперечується відповідачем та підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю та рішення суду долучених до справи.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_2 залишила заповіт від 08.06.2016 року в якому все своє майно заповіла позивачеві.

ОСОБА_3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач в 6 місячний термін звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, про що була заведена спадкова справа 51/2017р.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно..

Проте, постановою державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори від 14 квітня 2017 року №1305/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу.

ОСОБА_3 10, розділу 4 п. 4.15 Порядка вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22. 02. 2012 року, видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна; 4.12. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. ОСОБА_3 ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавці.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

ОСОБА_3 ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформленого оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку та кадастрового номера, позбавляє його права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом після смерті - ОСОБА_2, померлої 05.09.2016 року, право приватної власності на:

- земельну ділянку, площею І,9653 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту серії Ш-ОД №051779 від 02 березня 2004 року;

- земельну ділянку, площею 1,9993 га, яка розташована на території Липецької сільської ради Подільського району Одеської області та належала померлій на підставі рішення Котовського міскрайонного суду Одеської області від 16 серпня 2016 року ( справа №505/2062/16-ц).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я