Справа № 359/7495/16-ц Головуючий у І інстанції Борець Є. О.
Провадження № 22-ц/780/4535/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 12.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепелевої Ольги Сергіївни, що полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що 16 вересня 2016 року державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Шепелева О.С. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №52226483 з виконання виконавчого листа № 2-1990, виданого 26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» заборгованості в розмірі 3168,47 грн. Однак постановою заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайоного управління юстиції Шведа Р.М. від 03 березня 2015 року виконавче провадження з виконання цього виконавчого документа було закінчено, а завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову. Крім того, виконавчий документ не містив відомості про ідентифікаційний номер боржника, відтак зміст виконавчого документа не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з цим постановою державного виконавця від 21 червня 2016 року стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Шепелевої О.С., що полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №52226483, скасувати винесену нею постанову про відкриття виконавчого провадження від 16 вересня 2016 року, зобов'язати державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Шепелеву О.С. винести постанову про закінчення цього виконавчого провадження, а також відкликати виконавчий лист №2-1990, виданий 26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 3168,47 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року скаргу частково задоволено, визнано неправомірними дії державного виконавця та скасовано постанову від 16 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, зобов'язано Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби повернути стягувачу виконавчий лист № 2-1990, виданий 26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Бориспільтепломережа» заборгованості в розмірі 3168,47 грн. У задоволенні скарги в частині інших вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Заявник ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні скарги та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для закінчення виконавчого провадження є вимога суду про повернення виконавчого документа без виконання. Оскільки ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2016 року зобов'язано відділ державної виконавчої служби повернути стягувачу виконавчий лист, то суд першої інстанції повинен був зобов'язати відділ також закінчити виконавче провадження.

Заінтересована особа КП «Бориспільтепломережа», також не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 52226483 від 16 вересня 2016 року стосувалася виконавчого листа, виданого 26 серпня 2015 року № 2-1990, тому твердження суду щодо виконання одного і того самого документа є хибним. Крім того, судом не враховано правовий висновок Верховного Суду України у справі № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року щодо відсутності ідентифікаційного номера боржника при відкритті виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_5 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий документ не повертався стягувачу, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що постанова про закінчення виконавчого провадження була скасована, а отже підстави відкриття виконавчого провадження з виконання одного і того ж виконавчого документа були відсутні. Крім того, у виконавчому листі № 2-1990 від 26 серпня 2015 року відсутні відомості про ідентифікаційний номер боржника. З огляду на це суд вважав, що дії державного виконавця, які полягають у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, суперечать вимогам ч. 1 ст. 25 та ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній до 05 жовтня 2016 року, з огляду на це державного виконавця зобов'язано повернути виконавчий документ КПТМ «Бориспільтепломережа». Разом із тим, суд вважав, що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для повернення виконавчого документу суду, а отже підстави для зобов'язання відділу державної виконавчої служби закінчити виконавче провадження та для відкликання виконавчого документа відсутні.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 01 грудня 2009 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-1990/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Білоцерківтепломережа» вартість послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, отриманих нею без достатньої правової підстави, у розмірі 3168,47 грн. (а. с. 96).

Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 03 березня 2015 року виконавче провадження ВП № 17590334 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1990 від 01 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 3168,47 грн. закрите на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2014 року про визнання виконавчого листа таким, що виданий помилково та не підлягає виконанню (а. с. 97).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 червня 2015 року залишено без змін ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 року за заявою КПТМ «Білоцерківтепломережа» про виправлення описки та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, видачу виконавчого листа в цивільній справі, якою в задоволенні заяви про виправлення описки у виконавчому листі та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання, видачі виконавчого листа відмовлено (а. с. 65 - 67 т. 1).

26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області з урахуванням ухвали від 19 грудня 2014 року видано виконавчий лист № 2-1990/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Білоцерківтепломережа» вартість послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, отриманих нею без достатньої правової підстави, у розмірі 3168,47 грн. Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - три роки (а. с. 98).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2015 року поновлено КПТМ «Білоцерківтепломережа» строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2-1990/09, виданого 26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а. с. 99 - 101).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця, визнано виконавчі дії виконавців по виконанню виконавчих листів № 2-188 від 05 травня 2004 року, який перебував на виконанні у відділі примусового виконання з 2004 року та № 2-1990 від 01 грудня 2009 року, який перебував на виконанні з 2009 року такими, що не підлягають виконанню, в тому числі за відновленими закритими 24 грудня 2012 року виконавчими провадженнями, зобов'язано державного виконавця провести виконавчі дії по закриттю виконань вказаних виконавчих проваджень (а. с. 13 - 14).

Постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 11 травня 2016 року закрито виконавчі провадження № 44-7 від 26 лютого 2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1990/09, виданого 01 грудня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» витрат на оплату збору у розмірі 17,37 грн., № 59-21 від 21 липня 204 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-188, виданого 07 травня 2004 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь «Бориспільтепломережа» 1167,36 грн. (а. с. 68).

Постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 21 червня 2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1990, виданого 26 червня 2015 року, з підстав п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутності ідентифікаційного номеру боржника в пакеті документів, що надійшов до відділу (а. с. 15, 54).

16 вересня 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Шепелевою О.С. відкрито виконавче провадження ВП № 52226483 про примусове виконання виконавчого листа № 2-1990, виданого 26 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» боргу 3168,47 грн. Документ вступив у законну силу 02 грудня 2009 року (а. с. 3 зворот).

01 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання виконавчого листа від 26 серпня 2016 року таким, що не підлягає виконанню (а. с. 33 - 34). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2017 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення (а. с. 38 - 39).

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 08 грудня 2016 року, виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1990 від 01 грудня 2009 року, завершене (а. с. 55 - 56).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про правові наслідки визнання виконавчого листа № 2-1990/09 від 01 грудня 2009 року таким, що не підлягає виконанню, а саме втрату рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 19 листопада 2009 року спроможності бути виконаним примусово, про неправомірність повторної видачі виконавчого листа № 2-1990/09 від 26 серпня 2015 року та відкликання оригіналу виконавчого листа з ВДВС (а. с. 70 - 71).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній станом на 16 вересня 2016 року, завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Так, судом встановлено, що постановою в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 03 березня 2015 року виконавче провадження було закінчене в зв'язку із тим, що виконавчий лист був визнаний таким, що не підлягає виконанню, і в матеріалах справи відсутні докази, що зазначена постанова була скасована (а. с. 97).

Із цих обставин суд першої інстанції зробив висновок, що підстави відкриття виконавчого провадження з виконання одного і того ж виконавчого документа були відсутні, а дії державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби Шепелевої О.С., які полягають у винесенні 16 вересня 2016 року постанови про відкриття виконавчого провадження № 52226483, суперечать ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною до 05 жовтня 2016 року.

При цьому поза увагою суду залишилася та обставина, що виконавче провадження ВП № 52226483 відкрите 16 вересня 2016 року за виконавчим листом, виданим Борипільським міськрайонним судом Київської області 26 серпня 2015 року, а таким, що не підлягає виконанню, визнано виконавчий лист від 01 грудня 2009 року та постановою в.о. начальника відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 03 березня 2015 року закрито виконавче провадження ВП № 17590334.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи, що видаються судами, підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Разом із тим судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби стягувачем КПТМ «Бориспільтепломережа» подано новий виконавчий лист, виданий Борипільським міськрайонним судом Київської області 26 серпня 2015 року, відтак і не надано оцінки і правильності дій державного виконавця у даному випадку, виходячи із вимог ч. 2 ст. 17, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів враховує, що заявник ОСОБА_2 зверталася до суду із заявою про визнання виконавчого листа від 26 серпня 2015 року таким, що не підлягає виконанню, однак ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2017 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення, і дана ухвала набрала законної сили.

Також суд першої інстанції вважав, що виконавчий документ мав бути повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання в зв'язку із відсутністю відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер ОСОБА_2, що свідчить про невідповідність змісту виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Дійсно, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачалося, що у виконавчому документі, в тому числі, зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України.

Разом із тим, судом першої інстанції не прийнято до уваги правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, а саме, що п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Суд не навів мотивів, із яких він відступив від наведеної правової позиції.

Крім того, суд першої інстанції, не з'ясувавши фактичних обставин справи, розглянув скаргу у відсутності представника державної виконавчої служби, для перевірки вимог скарги не зажадав від представника державної виконавчої служби пояснень та не дослідив виконавче провадження, залишивши поза увагою лист Бориспільської міськрайонної державної виконавчої служби від 02 серпня 2017 року з проханням відкласти розгляд справи (а. с. 93).

Виходячи із вищевикладеного, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року не можна вважати законною та обґрунтованою, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» задовольнити частково.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.