Номер справи 220/332/17
Номер провадження № 2/220/213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю серетарів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Багатирська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області про відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями,

ВСТАНОВИВ:

14.03.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що станом на 05.05.2016 р. він мав у власності пасіку, яка складалася з 16 бджолосімей. Маючи намір на перевезення пасіки до медоносних угідь на землі Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, він 05.05.2016 року звернувся до голови Багатирської сільської ради для установки пасіки в кількості 16 бджолосімей. Як йому стало відомо пізніше, біля лісосмуги, де він встановив пасіку, на належній тому земельній ділянці здійснює фермерське господарство відповідач ОСОБА_3 22.05.2016 року ОСОБА_3, здійснюючи фермерську діяльність, обробив належну йому земельну ділянку пестицидами в недопустимих пропорціях, що призвело до загибелі його пасіки з 16 бджолосімей. 26.05.2016 року комісією проведено відбір зразків загиблих бджіл та відбір зразків ґрунту з земельної ділянки відповідача та було встановлено, що у наданих зразках підмору бджіл та грунту вміст пестициду циперметрин перевищує ЛД відповідно у 50 та 53 рази. Про обробку полів відповідач завчасно не повідомив пасічників, в звязку з чим йому було заподіяно шкоду у знищенні пасіки з 16 бджолосімей. При обчисленні розміру матеріальної шкоди ним враховувалось вартість загиблих дорослих бджіл, розплоду, маток, вибракуваного меду, віску та недоотриманої продукції бджільництва з моменту потрави і до закінчення медозбору. Просить стягнути з відповідача на його користь заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 273 663,63 грн., яка складається з вартості загиблих бджіл, в тому числі бджолиних маток, в сумі 85 760 грн., вартості зіпсованої перги в рамках в сумі 76 800 грн., вартості недоотриманого товарного меду в сумі 102 800 грн., а також витрат, повязаних з перевезенням бджіл з м. Курахово до с. Багатир в сумі 600 грн., витрат на паливно-мастильні матеріали в сумі 504,48 грн., витрати на аналіз бджіл та ґрунту на вміст пестицидів та пересилання зразків до м. Києва в сумі 5636,08 грн., витрат на довідку з метеослужби в сумі 63,07 грн., витрат на адвоката в сумі 1500 грн. Оскільки відповідач відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду добровільно, він вимушений звернутися до суду.

Просить також стягнути з відповідача моральну шкоду, яку він оцінює в 50 000 грн., посилаючись на те, що під час обробки пестицидами на пасіці знаходився його батько ОСОБА_4, який в результаті дій ОСОБА_3 отримав отруєння і проходив з цього приводу лікування. Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок неправомірних дій відповідача він переніс душевні страждання з приводу втрати свого основного доходу, в звязку з чим вимушений був прикладати значні зусилля для пошуку коштів для відновлення пасіки. Також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по оплату судового збору в розмірі 3236,66 грн.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, позивач пояснив, що в ніч з 21 на 22 травня 2016 року на пасіці чергував його батько ОСОБА_4, а він приїхав приблизно о 10-00 год. В цей час він почув, що по полю поїхала техніка, і відчув різкий запах хімікатів. Також він бачив, як бджоли падали в льоті. Він відразу ж подзвонив до поліції. В той же день він поїхав по голови Багатирської сільради і йому повідомили, що поля, на яких працювала техніка, відносяться до суміжного району і належить ОСОБА_3 Крім того, він звернувся до Багатирської сільради з заявою про утворення комісії з відбору зразків ґрунту та бджіл. На момент роботи комісії загибель бджіл складала приблизно 70%, а через 2-3 дні загинули всі бджоли. Зазначив, що відповідач не давав оголошення у газеті про хімобробку земель і перевищив дозу при застосуванні пестицидів. Додав, що паспорт на пасіку виданий на імя його батька ОСОБА_4, поте пасікою вони з батьком займаються разом. Договір оренди з Багатирською сільською радою на розміщення пасіки не укладався, оскільки це не є обовязковим, санітарний паспорт на бджіл відсутній.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 не обробляв земельну ділянку пестицидами. Так, відповідач дійсно обробляв земельну ділянку 22.05.2016 р., але гербіцидами, які використовуються проти боротьби зі шкідливими рослинами, які не могли завдати шкоду бджолам. Зазначила, що ОСОБА_3 не попереджали про роботу комісії і не запрошували на відбір зразків. Також вважала, що позивачем не надано доказів того, останній є власником пасіки, оскільки паспорт виданий на імя його батька, і не підтверджено кількість бджолосімей та законність розміщення пасіки. Крім того, вважає, що ані матеріальна, ані моральна шкода не підтверджені належними та допустимими доказами. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в судове засідання не зявився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 57).

Суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідача, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 05.05.2016 року позивач та інша особа ОСОБА_8 звернулись до голови Багатирської сільської ради Великоновосілківського району з проханням про дозвіл на розміщення на території Багатирської сільської ради кочової пасіки у кількості 40 бджолосімей на період з 06.05.2016 р. по 01.09.2016 р., на що отримали дозвіл (а.с. 10).

Згідно наданих матеріалів 22.05.2016 року позивач звернувся до Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області з повідомленням про те, що біля с Багатир на пасіці загинули бджоли (а.с. 32).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 22.05.2016 р. він чергував на пасіці. Близько 12-00 год. він побачив трактор, який обробляв хімікатами поля, що розташовані поруч з пасікою, і він запаху хімікатів почав задихатись. Він повідомив про це сину ОСОБА_2, який в той час знаходився біля вуликів, після чого викликали поліцію. Вони зясували, що поле, яке оброблялось хімікатами, належить ОСОБА_3 Наступного дня прихала комісія, але при її роботі він не був присутній. Пояснив, що вони розташували на території Багатирської сільської ради 25 вуликів, 16 з яких, а це 32 сімї, загинули повністю.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що його пасіка та пасіка ОСОБА_2 розташовані поруч. 22 травня 2016 року йому подзвонили і повідомили про загибель бджіл. Коли він приїхав на пасіку, побачив масовий падіж бджіл. Вони викликали поліцію, склали акти. ОСОБА_3 підтвердив, що обробляв земельну ділянку. Наступного дня приїхала комісія, взяла зрази ґрунту і бджіл, склала акти та направила зразки до Києва. Зазначив, що після того, як вони розмістили пасіку, бджоли ветеринарним лікарем не оглядались, та пояснив, що у нього також загинуло близько 70% бджіл, але з позовом він незвертався.

З копії довідки № 68 від 23.05.2016 р. за підписом редактора газети «Сільський край» вбачається, що землекористувачі Багатирської сільської ради в редакцію районної газети «Сільський край» з заявою про публікацію оголошень з приводу хімічних обробок посівів сільськогосподарських культур у 2016 році не звертались (а.с. 23).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обґрунтовуючи завдання йому шкоди, позивач посилається на те, що він є власником пасіки у кількості 16 бджолосімей і порушення відповідачем ОСОБА_12 України «Про бджільництво», ст.ст. 22, 1166 ЦК України, Інструкції щодо проведення та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного Державного інспектора ветеринарної медицини України від 30.01.2001 року, призвело до загибелі бджіл, внаслідок чого позивачеві спричинені збитки.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ОСОБА_12 України «Про бджільництво» фізична або юридична особа з метою зайняття бджільництвом формує пасіку з бджолиних сімей, яка може мати підсобне приміщення, інвентар і обладнання та розміщується на відповідній земельній ділянці. З метою обліку пасік та здійснення лікувально-профілактичних заходів на кожну пасіку видається ветеринарно-санітарний паспорт. Форма паспорта і порядок його видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики.

Відповідно до ст. 17 ОСОБА_12 України «Про бджільництво» облік бджолиних сімей та їх продуктивності ведеться за результатами осінніх і весняних перевірок у встановленому порядку.

З наданого позивачем ветеринарно-санітарного паспорта № 11, виданого 16.09.2009 р., вбачається, що власником пасіки у кількості 5 бджолосімей є батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 10). При дослідженні оригіналу паспорта в судовому засіданні було встановлено, що останні записи у паспорті здійснені у серпні 2011 року.

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач ОСОБА_2 був власником пасіки, а також завдання йому шкоди загибеллю бджолосімей.

Суд також вважає недоведеною належними та допустимими доказами кількість бджолосімей, які перебували у власності позивача, на що він посилається у позовній заяві та своїх поясненнях суду.

Відповідно до ст. 16 ОСОБА_12 України «Про бджільництво» перевезення (кочівля) пасік до медоносних угідь здійснюється відповідно до ветеринарно-санітарних правил за погодженням з власниками або користувачами земельних ділянок.

Відповідно до п.п. 3.6, 3.8 - 3.11 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої Наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини України № 9 від 30.01.2001 р., власникам пасік бджолосімей, що перевозяться, видається у встановленому порядку ветеринарне свідоцтво (при перевезенні у межах адміністративного району - довідка), яке підтверджує благополуччя пасік і місць їх вивозу щодо заразних хвороб бджіл. До перевезення на медозбір бджолосім'ї підлягають на місці клінічному дослідженню, профілактично-лікувальним обробкам з одночасним лабораторним дослідженням матеріалу з пасік, а вулики - дезінфекції і дезакаризації. Ці роботи мають бути завершені за 5 днів до відправлення. Результати досліджень і зведення про обробки бджолосімей фахівці ветмедицини зобов'язані записати у ветеринарно-санітарний паспорт пасіки. Після прибуття в район медозбору для запилення бджоляр зобов'язаний пред'явити в орган державної ветеринарної медицини району (міста) ветеринарне свідоцтво і ветеринарно-санітарний паспорт пасіки. Бджіл, що прибули на нове місце в пакетах, пересаджують у продезінфіковані вулики, підставляють чисті продезінфіковані стільники чи рамки з вощиною, дають корм. Фахівці органу державної ветеринарної медицини району (міста), перевіривши документи на прибулі в район пасіки, реєструють їх у журналі обліку, піддають 2-3% бджолосімей огляду і роблять відповідні записи у ветеринарно-санітарному паспорті пасіки. При вивезенні бджолиних сімей по закінченні кочівлі за межі району їх оглядають і видають ветеринарне свідоцтво на перевезення в інші райони.

З пояснень позивача вбачається, що зазначені вимоги позивачем виконані не були, що не оспорюється ним самим та підтверджується ветеринарно-санітарним паспортом. Отже, судом встановлено, що до перевезення бджоли не були піддані клінічному дослідженню та профілактично-лікувальним обробкам, а вулики - дезінфекції і дезакаризації, а після їх прибуття на нове місце огляду фахівцями органу державної ветеринарної медицини району. Таким чином, позивачем не доведено благополуччя авсіки та відсутність захворювань у живих бджіл на момент їх вивезення з Марїнського району та розміщення пасіки на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Суд також вважає недоведеним факт заподіяння шкоди саме відповідачем ОСОБА_3

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 р. (зі змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів застосування відповідачем в період загибелі бджіл пестицидів або ядохімікатів на належній йому земельній ділянці, не зазначено який саме препарат використовувався, що дало б змогу дійти висновку про те, що саме його застосування призвело до загибелі бджіл. А тому суд вважає доводи позивача в цій частині безпідставними.

Відповідно до вимог п.п. 4.7, 4.8 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, відповідно до яких про захворювання або загибель бджолиних сімей бджолярі незалежно від форми власності пасік зобов'язані негайно повідомити фахівця ветеринарної медицини, який обслуговує господарство (населений пункт). Фахівець ветеринарної медицини організовує огляд усіх бджолиних сімей, виявлення хворих і встановлення причини захворювання, визначення джерела, шляхів заносу, ступеня поширення інфекції (інвазії) і вживає необхідних заходів, передбачених цією Інструкцією. Для уточнення діагнозу відбирає і направляє в лабораторію ветеринарної медицини на дослідження патологічний матеріал відповідно до Правил відбору зразків патологічного матеріалу, крові, кормів, води та пересилання їх для лабораторного дослідження, затверджених Головним управлінням ветеринарної медицини з держветінспекцією Мінсільгосппроду України 15 квітня 1997 р. № 15-14/111.

26 травня 2016 року комісією у складі провідного спеціаліста Управління Держпродпоживслужби у Великоновосілківському районі ОСОБА_9, депутата Багатирської сільської ради ОСОБА_5, землевпорядника Багатирської сільської ради Великоновосілківського району ОСОБА_6, землевпорядника Роздольненської сільської ради Великоновосілківського району ОСОБА_13, головного спеціаліста відділу сприяння галузей рослинництва і тваринництва ОСОБА_14, начальника відділу сприяння галузей рослинництва і тваринництва ОСОБА_15, бджоляра ОСОБА_2, складена два акти: відбору зразків ґрунту та відбору зразків загиблих бджіл.

З актів вбачається, що зазначеною комісією 26 травня 2016 р. відібрано проби ґрунту сільськогосподарських земель, які знаходяться в користуванні ОСОБА_3, розташованих на території Роздольненської сільської ради та оброблялися ними від шкідників 22.05.2016 р. Вище зазначені землі розташовані біля пасіки ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - 31/25. Крім того, комісією відібрано проби підмору бджіл з 16 бджолосімей однієї пасіки, яка належить ОСОБА_2 (а.с. а.с. 17, 18).

Відповідно до протоколу випробувань № 0683-Н від 06.06.2016 р. та листа Української лабораторії якості і безпеки продукції агропромислового комплексу від 07.06.2016 р. № 0137 в результаті проведених випробувань у зразку підмору бджіл було виявлено: циперметрин в кількості 0,4 мкг/100 особин; лямбда-цигалотрин в кількості 7,9 мкг/100 особин. У зразку ґрунту було виявлено: циперметрин в кількості 1,065 мг/кг. Враховуючи нормативи ЛД 50 для бджіл, зроблено висновок, що вміст лямбда-цигалотрину не перевищують ЛД 50. Вмісту циперметрину перевищують ЛД 50 у два рази. Вміст виявленого в ґрунті циперметрину перевищує ГДК, згідно ДСанПіН 8.8.1.2.3.4-000-2001 у 53 рази (а.с. а.с. 19, 20).

З акту відбору зразків ґрунту від 26.05.2017 р., вбачається, що комісія відібрала проби ґрунту з сільськогосподарським земель, які знаходяться в користування ОСОБА_3 (а.с. 17). При цьому акт не містить ідентифікуючих ознак земельною ділянки, з якої відбирались зразки, її кадастрового номеру, а також її власника або користувача, а тому не може підтверджувати факт відібрання зразків саме з земельної ділянки яка належить відповідачу ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка член комісії ОСОБА_5 пояснив, що влітку 2016 року він, як представник Багатирської сільської ради, приймав участь у відборі зразків бджіл та ґрунту в районі розташування пасіки ОСОБА_2 Зазначив, що не бачив, з якої саме земельної ділянки відбирались зразки ґрунту, оскільки в цей час знаходився біля бджіл, а тому стверджувати, що зразки ґрунту брались саме з земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3, не може.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка член комісії ОСОБА_6 пояснив, що працює землевпорядником Багатирської сільської ради та зазначив, що після потрави бджіл до нього прийшов ОСОБА_2, щоб на карті району побачити місце, де розташована його пасіка. Потім він приїхав до сільради і просив підписати акт відбору зразків ґрунту і бджіл і він підписав його у себе в кабінеті. Пояснив, що не виїжджав на пасіку і не брав безпосередньої участі у відборі зразків, оскільки був зайнятий.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка член комісії ОСОБА_16 пояснив, що у травні 2016 року до райдержадміністрації надійшла скарга ОСОБА_2 на потраву бджіл. При обстеженні пасіки, де був присутній він, як спеціаліст в галузі рослинництва, та два спеціалісти з ветеринарної медицини, а також власник пасіки, вони побачили мертвих бджіл біля вуликів. Після цього вони відібрали зразки бджіл та ґрунту з земельної ділянки, яка зі слів ОСОБА_2, оброблялась гербіцидом.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка член комісії ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_2 звернувся до Управління Держспоживслужби в звязку з загибеллю бджіл і начальник Управління направив її для відбору матеріалу. Біля вуликів вони побачили загиблих бджіл, відібрали матеріал, взяли зразки проб землі з земельної ділянки, запакували та направили до Києва. Зазначила, що при відбиранні зразків, окрім неї, були присутні ОСОБА_2, його батько ОСОБА_4, їх сусід по пасіці, представники Багатирської та Роздольненської сільських рад та спеціаліст в галузі рослинництва.

Враховуючи викладене, суд не приймає як належний та допустимий доказ протокол випробувань № 0683-Н від 06.06.2016 р. та лист Української лабораторії якості і безпеки продукції агропромислового комплексу від 07.06.2016 р. № 0137 (а.с. 19, 20).

Таким чином, наведені позивачем докази в їх сукупності не дають підстави вважати доведеним той факт, що відповідачем проводилась обробка земельної ділянки препаратами, які стали причиною загибелі бджіл.

В звязку з недоведеністю винних дій відповідачата безпосереднього причинного звязку між ними і завданою шкодою, а також недоведеністю завдання шкоди саме позивачу, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Одночасно суд вважає необхідним зазначити про необґрунтованість та недоведеність розрахунку матеріальної шкоди, а показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 суд не вважає допустимими доказами при підтвердженні розміру матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України в звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Багатирська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області про відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Якішина