Номер провадження: 22-ц/785/4840/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Калараша А.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про відмову від позовів в процесі розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа державний нотаріус Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на квартиру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру та витребування квартири та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання особи добросовісним набувачем квартири,

ВСТАНОВИЛА:

03 жовтня 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на квартиру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру та витребування квартири (т. 1, а.с. 2-5), який у подальшому 05 серпня 2015 року був уточнений, по якому просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 01 червня 2012 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ними право власності на вказану квартиру за кожним по 1/2 частині квартири в порядку спадкування за законом; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири від 07 вересня 2012 року; визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу вказаної квартири від 11 листопада 2013 року; застосувати наслідки недійсності правочинів вказаних двох договорів купівлі-продажу зазначеної квартири; припинити право власності ОСОБА_4 на вищезазначену квартиру, шляхом скасування запису про право власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 25/4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; витребувати вказану квартиру з володіння ОСОБА_4 шляхом виселення ОСОБА_4 з зазначеної квартири (т. 2, а.с. 241-247).

22 січня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про визнання права власності та визнання особи добросовісним набувачем квартири (т. 3, а.с. 3-4), який у подальшому 17 січня 2017 року був уточнений, по якому просила визнати ОСОБА_4 добросовісним набувачем та визнати за нею право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. (т. 4, а.с. 34-36).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2016 року вказані позови ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були обєднанні в одне провадження (т. 2, а.с. 317).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволений. Зокрема, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_5 01 червня 2012 року та зареєстроване в реєстрі за № 4-1149, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1; визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках - по 1/2 частині кожному; визнаний недійсним правочин договір купівлі-продажу (реєстраційний номер 2629) вказаної квартири, посвідчений 07 вересня 2012 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9; визнаний недійсним правочин договір купівлі-продажу (серія та номер 264) вказаної квартири, посвідчений 11 листопада 2013 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_8; застосовані наслідки недійсності правочинів - договору купівлі-продажу (реєстраційний номер 2629), посвідченого 07 вересня 2012 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_9 та договору купівлі-продажу (серія та номер 264) квартири за адресою: АДРЕСА_1, посвідченого 11 листопада 2013 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_8; припинено право власності ОСОБА_4 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом скасування запису про право власності ОСОБА_4 на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 25/4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та витребувано вказану квартиру з володіння ОСОБА_4 шляхом виселення ОСОБА_4 з зазначеної квартири; в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено (т. 4 а.с. 86-93).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 21 квітня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою. Так, апелянт вважає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Зокрема, апелянт вказує, що вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Крім цього, посилається на те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірної квартири. Апелянт просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року та ухвалити в справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити, а позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання особи добросовісним набувачем квартири задовольнити в повному обсязі (т. 4, а.с. 105-109).

21 серпня 2017 року представник ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_10 через канцелярію апеляційного суду Одеської області подав до суду заяву про відмову від позовних вимог (т. 4, а.с. 154-155) на підтвердження якої в судовому засіданні надав оригінал нотаріально посвідченої заяви з якої вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усвідомлюючи правові наслідки просять прийняти суд відмову від своїх позовних вимог.

Крім того, ОСОБА_4, яка особисто зявилася до судового засідання, також заявила суду про відмову від своїх позовних вимог. Її представник заяву підтримав.

Представник приватного нотаріусу ОМНО ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги не заперечував.

Інші учасники в судові засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає за необхідним прийняти відмову від позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України в апеляційному суді позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

В судовому засіданні перевірені повноваження представника позивачів за первісним позовом, зокрема, оглянуті оригінали довіреностей, з яких вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уповноважують ОСОБА_10 бути їх представником (довіреності № 1565 та № 1566 відповідно), окрім цього, в матеріалах справи містяться копії вказаних довіреностей. ОСОБА_4 особисто зявилася до суду та заявила про відмову від зустрічних позовних вимог. Крім того, суду надійшла нотаріально засвідчена копія заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якій вони відмовляються від позову, яка приєднана до матеріалів справи.

Таким чином, підстав для не прийняття відмови від первісного позову та відмови від зустрічного позову колегією суддів не встановлено.

Сторонам розяснено, що згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Під звукозапис судового засідання сторони підтвердили колегії суддів, що вони розуміють наслідки відмови від своїх позовних вимог.

Оскільки відмова від позову є правом сторони, суд вважає за необхідним прийняти її та припинити провадження як в частині первісного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа державний нотаріус Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності на квартиру, визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири, припинення права власності на квартиру та витребування квартири, так і в частині зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності та визнання особи добросовісним набувачем квартири в звязку з чим на підставі ст. 310 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовується.

Згідно з ч. 3 ст. 174, п. 3 ч. 1 ст. 205 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 310, ч. 1,3 ст. 174, п. 3, ч. 1 ст. 205, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову від позовів сторін.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2017 року - скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

12.09.2017 року м. Одеса