Справа № 460/752/17
Провадження №2/460/1048/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Карпин І.М.

з участю секретаря судових засідань Мельник Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

23.02.2017 позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням покликаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В даному житлі зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3, який не є його родичем чи членом сім'ї та жодного права, яке б дозволяло йому користуватися квартирою, не має. На даний час, він, будучи власником квартири не бажає, щоб відповідач користувався його власністю у будь-який спосіб, в тому числі і для проживання. Відповідач тривалий час не проживає в його квартирі, однак добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому змушений в судовому порядку звертатись за захистом порушеного права.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3, який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом публікації оголошення в газеті «Львівська Пошта» , в судове засідання не з'явився.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача ОСОБА_3, проти чого не заперечив позивач.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.10.2015 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2015 позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_3 здійснював догляд за попереднім власником квартири ОСОБА_4, як за особою, яка досягла 80 років, з 24.02.2015 по 30.06.2016, що стверджується довідкою управління соціального захисту населення Яворівської районної державної адміністрації від 22.06.2016.

Згідно довідки №04-193 від 22.06.2016 Яворівського районного територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_4, 1931 р.н., жит. АДРЕСА_1 не перебуває на обслуговуванні Яворівського районного територіального центру соціального обслуговування.

Як вбачається з актів обстеження встановлення місця проживання від 31.10.2016, 30.11.2016 та 22.02.2017 комісією у складі керуючого справами виконавчого комітету Яворівської міської ради Тернова Н.М., спеціаліста загального відділу Яворівської міської ради Скірак Г.С., депутата Яворівської міської ради Фульмес А.В. встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, однак протягом тривалого часу фактично не проживає.

Відповідач ОСОБА_3 зареєструвався у квартирі АДРЕСА_1, за згодою попереднього власника ОСОБА_4 На даний час власником спірної квартири є позивач ОСОБА_2, відповідач спірне житло залишив і тривалий час за місцем реєстрації не проживає, не сплачує витрат на утримання квартири. Позивач, як власник житла, має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування спірним житлом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь держави.

Керуючись ст.ст.10, 60, 169, 209, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування жилим приміщенням по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Для відповідача рішення може бути переглянуте районним судом за його заявою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.М.Карпин