Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 ? частини земельної ділянки кадастровий № 020070194 площею 0,093 га, яка згідно з Державним актом на праві власності на земельну ділянку серії ЯД № 088146 належить ОСОБА_2.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя задоволено частково.

Залишено за ОСОБА_3 наступне майно, а саме: спальний гарнітур вартістю 8 000,00 грн., мяку частину вартістю 6 000, грн., кухонний гарнітур вартістю 5 000,00 грн., прихожу вартістю 3 000,000, стінку вартістю 4 000,00 та компютер.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вартість ? частини автомобіля марки УАЗ у сумі 22 675,35 грн., вартість ? залізобетонних плит у сумі 14 550,00 грн., що становить 37 225,35 грн.

Залишено за ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Визнано за ОСОБА_3 ? частину земельної ділянки кадастровий № 020070194 площею 0,093 га, яка згідно з Державним актом на праві власності на земельну ділянку серії ЯД № 088146 належить ОСОБА_2.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не зясовано питання про придбання сторонами під час шлюбу сільськогосподарської техніки: плуг, сівалка, грабачка, токарний станок, КНТ, які знаходяться у господарстві матері відповідачки. Судом залишено поза увагою, що його представником не заперечувалось виділення ОСОБА_3 майна, що знаходиться в її квартирі, лише за умови повернення йому сільськогосподарської техніки.

Судом залишено поза увагою, що спірна земельна ділянка не належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, а була придбана сторонами на підставі договору купівлі-продажу під час шлюбу з подальшою зміною цільового призначення.

Зазначає, що залізобетонні плити не являються спільним майном подружжя, оскільки придбані його батьками, що підтверджується накладною № 131 від 29 липня 2009 року. Судом не враховано, що висновком експерта № 3525 від 02 вересня 2009 року спростовується факт придбання вказаних плит відповідачем у 2008 році. Вказує, що накладну № 16 від 10 червня 2009 року не можна вважати належним доказом по справі, оскільки ПП «Авто-Рівне», яким видана накладна, здійснює роздрібну торгівлю автомобільними деталями та приладдям.

Вказує, що автомобіль марки УАЗ 3962, рік випуску 2000,Ю сірого кольору, двигун V+2896 шасі (рама) Y0018492, кузов (коляска) № Y0018522, мікроавтобус знаходиться у ОСОБА_3, а у його батьків знаходиться інший автомобіль УАЗ 1977 року випуску, зеленого кольору, який за ним не зареєстрований.

Судом залишено поза увагою питання про застосування строків позовної давності до спірних відносин, та не враховано, що шлюб між сторонами розірвано 18 липня 2012 року, а зустрічний позов подано 31 серпня 2015 року.

Просить рішення суду в частині відмови йому в позові про поділ спільного набутого майна (побутової та сільськогосподарської техніки) та в частині задоволення позову ОСОБА_3 скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити залишивши йому сільськогосподарську техніку, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги не були дотримані в повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі з 18 жовтня 1996 року по 18.07.2012 року .

Відповідно до роз'яснень п.п. 22, 23, 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо вартості спільного майна подружжя, а тому за клопотанням позивача апеляційним судом була призначена судово-товарознавча експертиза.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом першої та апеляційної інстанції, що під час шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано : земельну ділянку кадастровий № 020070194 площею 0,093 га, вартістю 33 289 грн., спальний гарнітур вартістю 14172,30 грн., мяку частину вартістю 6675,05 грн., кухонний гарнітур вартістю 3700,80 грн., прихожу 5850 грн., стінку вартістю 12201,75 грн., залізобетонні плити ПК 60.12.8 б/у в кількості 30 штук загальною вартістю 29100 грн. та автомобіль марки УАЗ 3962, рік випуску 2000, сірого кольору, двигун V+2896 шасі (рама) Y0018492, кузов (коляска) № Y0018522, мікроавтобус, без номера державної реєстрації вартістю 45350,70 грн., а всього майна на загальну суму 165 077 грн.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодекс) України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином частка кожного із подружжя у майні становить 82538,55 грн.

Доводи позивача проте, що залізобетонні плити в кількості 30 штук були придбанні його батьками 29 липня 2009 року, а не відповідачем 10 червня 2009 року не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів того, що вказані залізобетонні плити є тими самими спірними і знаходились на спірній земельній ділянці в матеріалах справи відсутні.

Не заслуговують на увагу, доводи апеляційної скарги проте, що під час шлюбу сторони придбали сільськогосподарську техніку: плуг, сівалку, грабарку, косарку, токарний станок, КНТ, два телевізора «Самсунг», 2 компютера «Самсунг», пральну машину «Самсунг» загальною вартістю 776260 грн., оскільки позивач будь-яких належних та допустимих доказів з цього приводу суду не надав і судом їх не здобуто. Крім того, в судовому засіданні відповідач-позивач категорично заперечила факт придбання цього майна. Будь-які докази щодо приховування такого майна ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні.

Згідно з вимогами ст. 57, ч. 4 ст. 60, ст. 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про пропуск строку позовної давності, оскільки перебір строку позовної давності починається з моменту коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Вбачається, що ОСОБА_3 про порушення свого права щодо поділу залізобетонних плит та автомобіля як спільного майна подружжя дізналася з моменту предявлення до неї позовних вимог про поділ майна подружжя з 24.12.2014 року, а тому строк позовної давності не пропущено.

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення первісних та зустрічних позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, ст..69-72 СК України ст. 372 ЦК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від 01 грудня 2016 року в частині поділу рухомого майна та земельної ділянки скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільної сумісної власності подружжя, задовольнити частково .

Поділити спільне майно подружжя виділивши у власність ОСОБА_3 ? частину земельної ділянки кадастровий № 020070194 площею 0,093 га, вартістю 16644,50 грн., спальний гарнітур вартістю 14172,30 грн., мяку частину вартістю 6675,05 грн., кухонний гарнітур вартістю 3700,80 грн., прихожу 5850 грн., стінку вартістю 12201,75 грн., а всього майна на загальну суму 73981,90 грн.

Виділити у власність ОСОБА_1 ? частину земельної ділянки кадастровий № 020070194 площею 0,093 га, вартістю 16644,50 грн.,залізобетонні плити ПК 60.12.8 б/у в кількості 30 штук загальною вартістю 29100 грн. та автомобіль марки УАЗ 3962, рік випуску 2000, сірого кольору, двигун V+2896 шасі (рама) Y0018492, кузов (коляска) № Y0018522, мікроавтобус, без номера державної реєстрації, вартістю 45350,70 грн., а всього майна на загальну суму 91 095,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 17 113,30 грн. грошової компенсації за належну їй частку у майні подружжя.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді: