У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області, заінтересовані особи: державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Запорізької області ОСОБА_4, Запорізька філія Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Родовід Банк» Куліша Віктора Миколайовича на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі указаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що 11 червня 2012 року Ленінським районним судом ухвалено рішення, згідно якого з ОСОБА_4 на користь банку стягнуто заборгованість у сумі 280 894 грн 92 коп. На виконання рішення суду 20 грудня 2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого 04 січня 2013 року відкрито виконавче провадження № 35873926.

14 січня 2015 року державним виконавцем складено акт опис арешту майна боржника, а саме автомобіля ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1.

17 березня 2015 року банком було отримано повідомлення про вартість описаного та арештованого майна, відповідно до якого вартість автомобіля становила 78 879 грн, і 24 березня 2015 року банком було погоджено оцінку майна.

Між тим, 09 серпня 2016 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження представнику банку стало відомо про проведення повторної оцінки арештованого автомобіля боржника 17 березня 2016 року та про проведення електронних торгів з реалізації майна 12 липня 2016 року, і складання державним виконавцем акту проведення електронних торгів 01 серпня 2016 року, винесення державним виконавцем постанови про зняття з обліку транспортного засобу від 01 серпня 2016 року та про прийняття постанови про звільнення майна боржника з-під арешту.

Банк як стягувач, не був повідомлений про проведення повторної оцінки арештованого майна боржника та не був повідомлений про проведення електронних торгів, що суттєво впливає на права та обов'язки заявника.

У зв'язку з наведеним, ПАТ «Родовід Банк» просило суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо неповідомлення про виготовлену 17 березня 2016 року оцінку арештованого та описаного майна боржника ОСОБА_4, а саме автомобіля ЗАЗ TF699P, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1; визнати неправомірними дії державного виконавця щодо передачі описаного та арештованого майна на реалізацію; визнати недійсними результати електронних торгів, оформлені протоколом проведення електронних торгів №183524 від 12 липня 2016 року; визнати недійсним та скасувати акт про проведення електронних торгів від 01 серпня 2016 року; визнати недійсною та скасувати постанову про звільнення майна боржника з-під арешту від 01 серпня 2016 року і зобов'язати державного виконавця усунути допущені порушення та повторно провести оцінку арештованого майна боржника відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Родовід Банк» Куліш В.М. просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нову ухвалу, якою скаргу банку задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 3, 4, 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Дніпровському відділі ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-4226/11 від 20 грудня 2012 року, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми у розмірі 280 894 грн 92 коп.

14 січня 2015 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника, згідно якого описано та арештовано рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки ЗАЗ TF 6991, державний номерний знак НОМЕР_1.

15 січня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про проведення оцінки. 11 березня 2015 року до виконавчої служби надійшов звіт про оцінку майна, відповідно до якого вартість майна визначена у розмірі 78 879 грн. Сторони виконавчого провадження погодили зазначену вартість.

У зв'язку з втратою чинності попередньої експертної оцінки, 15 березня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про призначення експерта, а 29 березня 2016 року надійшов звіт про вартість майна, яка визначена у розмірі 47 527 грн.

30 березня 2016 року стягувачу ПАТ «Родовід Банк» направлено повідомлення за вихідним № 16231 про вартість арештованого майна боржника з метою подальшої його передачі на реалізацію, роз'яснено права та обов'язки.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно виходив із того, що державним виконавцем не було порушено вимог ч. ч. 3, 4, 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та вжито всіх, передбачених законом заходів щодо проведення виконавчих дій.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що державний виконавець не повідомив стягувача про результати оцінки майна боржника, яка була виготовлена 17 березня 2016 року, чим грубо порушив його права є безпідставними, оскільки надіслання такого повідомлення підтверджується завіреною копією реєстру відправки рекомендованої кореспонденції, на якому також наявна відмітка пошти про отримання.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, оскаржувані ухвали судів є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Родовід Банк» Куліша Віктора Миколайовича відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г. Іваненко

А.В.Маляренко