Справа № 308/3161/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Джуги С.Д.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із даним позовом, мотивуючи тим, що 25.07.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у сумі 39 050 швейцарських франків строком до 25.07.2016 року, згідно з графіком погашення кредиту, зі сплатою 9.5 % річних.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_2 з червня 2012 року не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 25.02.2014 року його заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 19 427.52 швейцарських франків, що еквівалентно 197 525.82 грн., та заборгованість по сплаті пені в розмірі 893.88 швейцарських франків, що еквівалентно 9088.36 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором банком, на підставі договору іпотеки №0 від 25.07.2006 року прийнято від іпотекодавців - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в заставу нерухоме майно - предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 67,6 кв.м., що знаходиться за адресоюм. Ужгород, АДРЕСА_1, яка є спільною власністю іпотекодавців.

Під час розгляду справи представник позивача у відповідності до ст. 31 ЦПК України збільшив позовні вимоги, на підставі яких просить: в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0 від 25.07.2006 року (реєстровий № 3467), а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 67.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що є власністю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, на підставі свідоцтва на право власності № 160 видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 26.09.2001 року та зареєстрованого в реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 7653585, для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.07.2006 року в розмірі 25 834.11 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 06.07.2016 року становить 660 174.64 грн., з яких: 16 270.18 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 6563.93 швейцарських франків - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 249 974.96 грн.; встановити спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки за договором іпотеки № 0 від 25.07.2006 р., що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою вартістю 305 666 грн., визначену на підставі договору іпотеки; стягнути з відповідачів на користь АТ «УкрСиббанк» судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.11.2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 0 від 25 липня 2006 року (реєстровий № 3467), а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 67.6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, і є власністю: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4), на підставі свідоцтва на право власності № 160 видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 26.09.2001 р. та зареєстрованого в реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 7653585, для задоволення вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.07.2006 р. в розмірі 25834 (двадцять п'ять тисяч вісімсот тридцять чотири) швейцарських франків 11 сантимів, що за курсом НБУ станом на 06.07.2016 р. становить 660174 (шістсот шістдесят тисяч сто сімдесят чотири) гривні 64 копійок, з яких: 16270.18 швейцарських франків - кредитна заборгованість; 6563.93 швейцарських франків - заборгованість по процентам, та заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в розмірі 249974 (двісті сорок дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят чотири ) гривні 96 копійок.

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна - предмету іпотеки за договором іпотеки № 0 від 25 липня 2006 року, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 а саме: шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою вартістю 305 666 (триста п'ять тисяч шістсот шістдесят шість) гривень, визначену на підставі договору іпотеки.

Відстрочено виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» з кожного по 3413,06 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні. Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, однак, їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (змінило найменування на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 від 25 липня 2006 року, за яким банк надав останньому кредит в сумі 39 050 швейцарських франків, з строком повернення не пізніше 25 липня 2016 року та сплатою 9.5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором № 0 від 25.07.2006 року між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки № 0 від 25.07.2006 року.

За умовами вказаного договору іпотеки, іпотекодавці ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 передали в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 67.6 кв.м., житловою площею 39.5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, і є власністю іпотекодавців на підставі свідоцтва на право власності № 160 видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 26.09.2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашенням кредиту та інших платежів передбачених умовами кредитного договору та заборгованість відповідача, станом на 06.07.2016 року становить 25 834.11 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 06.07.2016 року еквівалентно 660 174.64 грн., з яких: 16270.18 швейцарських франків, що еквівалентно 415 774.35 грн. заборгованість за кредитом; 6563.93 швейцарських франків, що еквівалентно 244 400.29 грн. - заборгованість за відсотками, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 249 974.96 грн.

Згідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавство, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Згідно з п. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суд, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки

Відповідно до ч. 1. ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Зазначена правова позиція викладена в постанові ВС України від 09.12.2015 року №6-2479цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки № 0 від 25.07.2006 року, сторони домовилися про вартість предмета іпотеки на рівні 305 666 грн.

Тому суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, правовідносини, які виникли між сторонами, яка норма закону підлягає застосуванню, вірно дійшов до висновку, що оскільки ОСОБА_2 не виконує взяті на себе зобов'язання, то слід звернути стягнення на предмет іпотеки, при цьому встановивши початкову ціну для реалізації такого, відповідно до умов іпотечного договору.

Колегія суддів, також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року, оскільки площа квартири, яку було передано в іпотеку складає 67.6 кв.м., в квартирі зареєстровані та постійно проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а будь-які дані про наявність у відповідачів іншого житлового нерухомого майна матеріали справи не містять.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи, крім того такі були предметом дослідження у суді першої інстанції та їм надана правова оцінка.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: