Справа № 344/9597/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1431/2017
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Пнівчук
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Томин О.О.

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа-Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 липня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа-Відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про припинення стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.03.2016 року частково задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з нього на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожного щомісячно починаючи з 11.01.2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 річного віку. Зазначене рішення було прийняте у зв»язку із навчанням повнолітніх дітей у навчальних закладах Республіки Греція.

Відповідно до довідки № 561 від 08.12.2015р. спеціалізованої школи для глухих та слабочуючих, син ОСОБА_6 навчався до 2015 року, а в навчальному році 2015-2016 постійно відвідує 3 клас. Даних про його навчання в подальшому, тобто до 23 років ніде не значиться. Щодо стягнення коштів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, то слід взяти до уваги, що 24.06.2015 року він випущений з 3 класу школи і завершив навчання, а з довідки № 1003 від 08.12.2015 року, виданої для військових потреб семестр навчання вказаний до 16.03.2016 року, тобто даних про те, що він продовжує навчання до 23 років немає. Даних по те, що діти будуть навчатись в подальшому у 2017 році відсутні. Тому позивач просив суд постановити рішення, яким припинити стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей у звязку з припиненням їх навчання.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує, що даних про те, що син ОСОБА_4 продовжує навчання в спеціалізованій школі для глугих та слабочуючих немає. Як вбачається з довідки №561 від 08.11.2015 року даної спеціалізованої школи син навчався до 2015 року, а в навчальному 2015-2016 роках відвідував третій клас.

Що стосується стягнення коштів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, то слід взяти до уваги що 24.06.2015 року він завершив навчання в даній школі. Як вбачається з довідки №1003 від 08.12.2015 року, виданої для військових потреб семестр навчання вказаний до 16.03.2016 року, тобто даних про те, що він продовжує навчання до 23 років немає.

Апелянт вказав також, що він є інвалідом третьої групи і єдиним джерелом доходу є соціальна допомога в розмірі 1130 грн., а тому неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн.

З наведених підстав просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник у судове засідання не з«явилися повторно.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано доказів, а саме інформації щодо припинення навчання синів.

Однак із таким висновком не можна погодитись з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання та у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право утримання припиняється у разі припинення навчання.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.03.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожного щомісячно починаючи з 11.01.2016 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ними 23 річного віку.

На підставі виконавчих листів № 344/138/2016 року виданих 14.06.2016 року Івано-Франківським міським судом, постановами старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень: ВП №51610378 від 12.07.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, 29.09.1997р.н. у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця, починаючи з 11.01.2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років, та ВП 51610489 від 12.07.2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, 29.09.1997р.н. у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця, починаючи з 11.01.2016 року до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років (а.с.6,7).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 у 2010-2013 роках навчався у Спеціалізованій гімназії для глухих та слабочуючих в ОСОБА_8, з дипломом гімназії був зареєстрований у Загальноосвітньому ліцеї для глухих та слабочуючих в ОСОБА_8. ОСОБА_3 є студентом Інституту професійного навчання Кіфісії Патрон 11-13.

Відповідно до довідки №181 від 10.11.2015 р., виданої спеціалізованою гімназією і загальноосвітній ліцей для глухих та слабочуючих в ОСОБА_8, учень ОСОБА_4 у 2010-2013 роках навчався у Спеціалізованій гімназії для глухих та слабочуючих в ОСОБА_8 та отримав диплом гімназій, а у 2013-2016 роках навчався в Загальноосвітньому ліцеї для глухих та слабочуючих в ОСОБА_8 (а.с.9,10).

Згідно наданої представником відповідача довідки про навчання, виданої Афінським університетом економіки та бізнесу Школа Бізнесу Вих. № 3127, ОСОБА_4 навчається на факультеті Бухгалтерського обліку та Фінансів, період навчання 2016-2017 рік (а.с.47,48,49,50).

Згідно підтвердження про навчання іноземного учня у грецькій школі у Греції, ОСОБА_3 у 2012-2015 роках навчався у грецькій школі у Греції та закінчив навчання у 2015 році (а.с.11,12).

Відповідно до довідки № 1003 від 08.12.2015 року, виданої для військових потреб, ОСОБА_3 навчався у Інституті професійного навчання Кіфісії, тривання семестру з 25.11.2015 року по 16.03.2016 року (а.с.13,14).

Таким чином даних щодо навчання ОСОБА_3 після 16.03.2016 року суду не представлено.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_9 у запереченні на позовну заяву ОСОБА_10 частково визнала позов в частині припинення стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 (а.с. 70).

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для припинення стягнення аліментів в користь та на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У зв»язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 при припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів апелянта ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів в користь та на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, то такі не знайшли свого підтвердження, оскільки встановлено, що останній продовжує навчання на факультеті Бухгалтерського обліку та Фінансів, період навчання 2016-2017 рік, а відтак відсутні підстави для припинення стягнення аліментів.

Таким чином, рішення суду підлягає до часткового скасування в частині відмови у задоволенні позову про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог та припинення стягнення аліментів на його утримання. В решті рішення суду слід залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 31 липня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв»язку з припиненням його навчання.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

ОСОБА_11