УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/10158/16-ц

Провадження № 2/638/3759/17

20.09.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника Зміївської О. Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_2

з участю представників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5

з участю відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 15.06.2016 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії.

Цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова 15.06.2016 року, знаходилась в провадженні судді Гайдук Л. П.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.07.2016 року провадження по вищевказаній справі відкрито.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа №638/10158/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії надійшла у провадження судді Хайкіна В. М. 03.03.2017 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без руху, а ухвалою суду від 03.04.2017 року залишено без розгляду.

Згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30.05.2017 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2017 року скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті від представника позивача надійшла заява про відвід головуючого судді на підставі того, що у неї виникає сумнів в об'єктивності та неупередженості судді під час розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала подану заяву, просила суд її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також відповідач ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви, просили суд відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про відвід головуючого у справі.

Як регламентує стаття 20 ЦПК України,суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

В силу частин 1, 3 статті 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявлятивідвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Суддя під час здійснення судочинства зобов'язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об'єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань, чітко дотримуватися вимог закону. Але у зв'язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.

Так, згідно ухвали Апеляційного суду Харківської області від 30.05.2017 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.04.2017 року скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Проте вимоги частини 1 статті 21 ЦПК України не розповсюджуються у даному випадку, оскільки згідно вимог даної норми, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної та касаційної інстанції, у перегляд справи Верховним судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Щодо розумних строків розгляду справи, то ця проблема є багатоаспектною, яка залежить не тільки від діяльності судді, а й самих учасників процесу, добросовісному виконанню сторонами своїх процесуальних обов'язків, які, безумовно, повинні забезпечуватись дієвим механізмом впливу. Частину цієї проблеми можливо вирішити в процесі вдосконалення законодавства щодо подолання завантаженості суддів, належного матеріально-технічного забезпечення, встановлення реальних строків розгляду цивільних справ, встановлення дієвого механізму застосування заходів примусу до осіб, що зловживають своїми процесуальними правами.

Таким чином, суд вважає, що підстав для задоволення заяви про відвід головуючого по справі немає, оскільки представником позивача не доведено обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Керуючись ст. 24, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відвід головуючого судді Хайкіна В. М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: