Провадження № 22-ц/780/4483/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 05.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

05 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 року по цивільній справі № 357/16806/14-ц було видано два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року в сумі 279534,74 грн. та судових витрат. В звязку з тим, що внаслідок укладення декількох договорів про відступлення права вимоги право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за зазначеним договором, 21 січня 2016 року остаточно перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», просив замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у справі № 357/16806/14-ц.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» залишено без задоволення.

Заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та постановити нову ухвалу, якою заяву про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що заявник просив замінити стягувача у цивільній справі, а не у конкретному виконавчому провадженні. Законом не встановлений чіткий перелік документів, які необхідно надати для звернення до суду із заявою про заміну стягувача. В звязку із відмовою у заміні сторони стягувача рішення суду залишається без будь-якого виконання.

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Залишаючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження без задоволення, суд першої інстанції виходив із того, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням суду; крім того, заявник не виконав належним чином свій обовязок по доказуванню кожної обставини, оскільки невідємною частиною договорів відступлення права вимоги є реєстр боржників у додатку № 1, якого в справі немає, а виписка з нього сам реєстр боржників не замінює, у звязку з чим ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не довела належними доказами право вимоги до боржників у справі № 357/16806/14-ц.

Із даними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2015 року по цивільній справі № 357/16806/14-ц стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року в сумі 279534,74 грн. та судових витрат.

На виконання даного рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист 28 вересня 2015 року.

20 січня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_6 Аваль» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_7» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/15. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

В матеріалах справи наявний витяг з реєстру боржників (додаток № 2 до договору про відступлення права вимоги), згідно якого відбулося відступлення вимог також за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ОСОБА_3

20 січня 2016 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_7» та ТОВ «ФК ПОЗИКА» було укладено договір відступлення права вимоги № 20 К-П. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

В матеріалах справи наявний витяг з реєстру боржників (додаток № 2 до договору про відступлення права вимоги), згідно якого відбулося відступлення вимог також за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ОСОБА_3

21 січня 2016 року між ТОВ «ФК ПОЗИКА» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 240/ФК-16. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами.

В матеріалах справи наявний витяг з реєстру боржників (додаток № 2 до договору про відступлення права вимоги), згідно якого відбулося відступлення вимог також за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ОСОБА_3

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обовязків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наведені обставини суд першої інстанції також не досліджував та не дав їм належної оцінки.

Також суд першої інстанції вважав, що заявником не доведено наявності підстав про перехід права вимоги саме за кредитним договором № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ОСОБА_3, оскільки виписка з реєстру боржників сам реєстр не замінює.

Разом із тим, не вважаючи виписку з реєстру боржників належним доказом, сам реєстр суд першої інстанції від заявника не зажадав і таким чином ухилився від встановлення фактичних обставин в цій частині.

За таких обставин ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року не можна вважати законною і обґрунтованою.

Колегія суддів враховує, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» додано до апеляційної скарги копію реєстру боржників № 240/ФК-16 від 21 січня 2016 року, на другому аркуші якої зазначено кредитний договір № 014/10-01/74/8929 від 30 травня 2007 року, що був укладений між ПАТ «ОСОБА_6 банк Аваль» та ОСОБА_3

Даний доказ підлягає оцінці при новому розгляді заяви про заміну стягувача.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 липня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагєєв В.О.

ОСОБА_8