АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1763/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Ювшина В. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради, третя особа: комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання членом сім'ї наймача та наймачем житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернулася в суд із позовом до Черкаської міської ради про визнання членом сім'ї наймача та наймачем житлового приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з 2010 року проживали у своєї подруги ОСОБА_7, за адресою по АДРЕСА_1, яка потребувала допомоги, оскільки була самотня, мала хворе серце та з того часу вони жили як родичі, спільно вели господарство, мали спільний бюджет, купували продукти, здійснювали поточні ремонти в квартирі.

30 травня 2012 року ОСОБА_7 прописала її у своїй квартирі за адресою АДРЕСА_1, що підтверджено довідкою КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 10 липня 2012 року за № 2483.

ОСОБА_7 була самотньою людиною похилого віку зі слабким здоров'ям, їй необхідна була допомога в побутових справах, мала невелику пенсію тому спочатку вони разом здійснювали оплату комунальних платежів, а в подальшому позивачка сама сплачувала комунальні платежі так як велика частина коштів витрачалася на ліки для ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла.

Після смерті ОСОБА_7 позивачка залишилася проживати в даній квартирі.

З метою зміни договору найму житлового приміщення та переведення особового рахунку з наймача ОСОБА_7, вона звернулася до КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради з заявою та отримала відмову, тому у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з даним позовом.

Просила визнати її членом сім'ї наймача ОСОБА_7 та наймачем квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано ОСОБА_6 членом сім'ї наймача ОСОБА_7 Визнано ОСОБА_6 наймачем квартири № АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду Черкаська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, вказує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання її членом сім'ї наймача та наймачем квартири, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачка з 30 травня 2012 року зареєстрована в кв. АДРЕСА_1, проживала разом з ОСОБА_7, вела спільне господарство, доглядала за нею до дня її смерті, після її смерті продовжує проживати та утримувати квартиру в належному стані, а тому існують правові підстави визнання її членом сім'ї наймача та наймачем вище вказаного житла.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно довідки КП „Соснівська СУБ" № 2483 від 10 липня 2012 року ОСОБА_7 є наймачем кв. АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Відповідно до поквартальної карточки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 з 30 травня 2015 року зареєстрована в даній квартирі (а.с.7)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 61 рік (а.с.8).

Листом КП «Соснівська СУБ» Черкаської міської ради ОСОБА_6 було відмовлено у зміні договору найму та переведення особового рахунку з наймача ОСОБА_7 на неї, у зв'язку з відсутністю правових підстав (а.с.26).

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім»ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем, ведуть з ним спільне господарство.

Серед членів сім'ї наймача виділяють дві категорії:

1) безспірні члени сім'ї (дружина (чоловік) наймача; діти наймача; батьки наймача);

2) особи, які постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з наймачем у безпосередніх родинних зв'язках (брати, сестри дружини (чоловіка), неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 прийшов до обґрунтованого висновку, оскільки позивачка зареєстрована у спірній квартирі у встановленому законом порядку з 30 травня 2012 року та проживає в ній по даний час, несе витрати по її утриманню, що підтверджується копіями платіжних квитанцій. Допитані в ході розгляду справи судом першої інстанції свідки показали, що ОСОБА_6 з ОСОБА_7 проживали разом, були пов"язані спільним побутом, у них були взаємні права та обов"язки, притаманні членами сім"ї, під час хвороби ОСОБА_7 позивачка надавала їй необхідну допомогу, забезпечувала харчуванням, ліками тощо.

Факт того, що квартира № АДРЕСА_1 є постійним місцем проживання ОСОБА_6 підтверджується наданим в матеріали справи актом обстеження житлово-побутових умов по АДРЕСА_2 /попереднє місце реєстрації/, з якого вбачається, що ОСОБА_6 за даною адресою не проживає з 2010 року.

Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта у своїй апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було з'ясовано, а позивачкою не доведено факту спільного ведення господарства з наймачем спірного жилого приміщення, оскільки дані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме: копіями платіжних квитанцій про сплату комунальних послуг від імені позивачки, пояснень свідків які вказували, що позивачка з ОСОБА_7 проживали разом та були пов"язані спільним побутом, у них були взаємні права та обов"язки, притаманні членам сім"ї, договором про надання послуг з центрального водопостачання холодної води та водовідведення в кв. АДРЕСА_1, укладеним саме між позивачкою ОСОБА_6 та КП «Черкасиводоканал».

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи норми матеріального права, докази у справі, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на законність судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Черкаської міської ради - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міської ради, третя особа: комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради про визнання членом сім'ї наймача та наймачем житлового приміщення - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :