Справа № 600/713/16-ц
Справа № 2/600/59/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гриновець О.Б.

секретар Сташків О.С

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за нею право власності на житловий будинок (А), загальною площею 74,7 м.кв., житловою площею 61,3 м.кв., сарай (Б) площею 40,3 м.кв., літню кухню (В) площею 47,3 м.кв., гараж (Г) площею 29,6 м.кв., літню кухню (Е) площею 13,2 м.кв., які знаходяться в АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, якій належав на праві власності житловий будинок (колишній колгоспний двір) в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності від 27.07.1988 року. Іншим членом колгоспного двору була ОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_2 позивач в належному порядку та в строк прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала з нею до дня її смерті. Нотаріусом позивачу відмовлено в оформленні спадкового майна після смерті ОСОБА_2 та роз'яснено, що питання щодо спадкування часток у майні колишнього колгоспного двору може вирішуватись виключно у судовому порядку. На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний будинок, тому просить у судовому порядку визнати її власницею житлового будинку в АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглядати за її відсутності без застосування технічних засобів (а.с.26).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого не заперечує щодо позовних вимог ОСОБА_1 та просить справу розглядати за його відсутності (а.с.24).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року у с.Великий Ходачків Козівського району Тернопільської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2016 р. (а.с.2).

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном та склала заповіт про те, що на випадок її смерті заповідає ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку згідно державного акта серії НОМЕР_2 площею 2,49 га., а все інше належне їй майно заповіла ОСОБА_1. Вказаний заповіт був посвідчений 25.12.2015 року секретарем Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області (а.с.3).

27.07.1988 року ОСОБА_2, як голові колгоспного двору, видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, що в АДРЕСА_1. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складався із 3 (трьох) членів (а.с.8).

Відповідно до виписки з погосподарської книги станом на 15.04.1991 року, виданої Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 07.06.2016 року №329, головою вказаного колгоспного двору була ОСОБА_2 та його членом була ОСОБА_1 (а.с.10).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_1, то кожному із них фактично належала 1/2 частина колгоспного двору.

Згідно довідки Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області №328 від 07.06.2016 року, з ОСОБА_2 на час смерті постійно проживали та були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4).

20.07.2016 державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на колгоспний двір, оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат», для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства (а.с.5).

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в належному порядку, а також те, що ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому такі підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (А), загальною площею 74,7 м.кв., житловою площею 61,3 м.кв., сарай (Б) площею 40,3 м.кв., літню кухню (В) площею 47,3 м.кв., гараж (Г) площею 29,6 м.кв., літню кухню (Е) площею 13,2 м.кв., які знаходяться в АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя О.Б.Гриновець