Справа № 601/1992/16
Провадження № 2-п/601/17/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Білосевич Г.С.

з участю секретаря Бончик А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Кременецького районного суду від 24 травня 2017 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору, вирішено визнати кредитний договір № б/н від 22 лютого 2011 року укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» недійсним. Застосувати наслідки недійсності правочину, які передбачені ч. 1 ст. 216 ЦК України. Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 4325 грн. 33 коп., в рахунок відшкодування безпідставно списаних ПАТ КБ «Приват Банк» грошових коштів з картки для отримання соціальних виплат одноразової державної соціальної допомоги при народженні дитини та інших соціальних допомог на дітей картковий рахунок № 365663.

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд даного заочного рішення, посилаючись на те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, тому був позбавлений права надати суду докази та заперечення, які мають істотне значення для вирішення справи, що призвело до прийняття судом неправильного рішення. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання договору недійсним задоволенню не підлягають, оскільки нею пропущено загальну позовну давність за цією вимогою.

В судове засіданні представник заявника ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання ОСОБА_1 подала заяву в якій просить відмовити у задоволенні даної заяви та справу слухати у її відсутності.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що слід відмовити у скасуванні заочного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Заочне рішення може бути скасоване судом, що його ухвалив, лише при сукупності двох умов: поважність причин неявки в судове засідання, про які відповідач не мав можливості повідомити суд і встановлення судом, що докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для вирішення справи. Відсутність однієї з умов виключає можливість скасування заочного рішення.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується розписками працівника пошти у поштовому повідомленні про розгляд справи на 16.03.2017 року та 18.05.2017 року.

Посилання відповідача на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а доводи відповідача не були враховані судом при постановленні рішення безпідставні. Оскільки судом при постановленні рішення враховано обставини на які він посилається.

Крім того, відповідач і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 231 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: