Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4, треті особи: Полтавська міська рада, Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога», Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акта на земельну ділянку, повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Полтавської області на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року керівник Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі постанови прокурора Полтавської місцевої прокуратури від 23 квітня 2013 року проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у діяльності Полтавської міської ради.

За результатами вказаної перевірки було виявлено порушення вимог земельного законодавства при розпорядженні Полтавською міською радою землями парку «Перемоги».

Зазначав, що рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року № 332 ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки, площею 1 000 кв. м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 26 січня 2010 року № 26 було затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_4 зі складу земель житлової чи громадської забудови міста вищевказану земельну ділянку, на підставі якого останній отримав державний акт на право власності на земельну ділянку від 12 травня 2010 року.

Звертав увагу на те, що спірна земельна ділянка віднесена до категорії парків пам'яток садово-паркового мистецтва місцевого значення, а саме: входить до складу парку пам'ятки «Парк Перемоги».

При цьому Полтавською міською радою не приймалося рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки парку «Перемоги» та рішення щодо зміни її цільового призначення. Також така зміна не погоджувалася з Кабінетом Міністрів України.

Крім того, зазначав, що вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2015 року завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього середовища Державного управління охорони навколишнього середовища у Полтавській області ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, та встановлено протиправність дій останнього щодо погодження проектів землеустрою з відведення у власність 17 земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 1,62 га, у тому числі і належної ОСОБА_4 земельної ділянки.

Посилаючись на наведене, просив визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року № 332 про надання дозволу на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, площею 1 000 кв. м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 26 січня 2010 року № 26 про затвердження проекту відведення та передання у власність відповідача зі складу земель житлової та громадської забудови міста вищевказаної земельної ділянки; визнати недійсним та скасувати рішення сесії Октябрської районної у м Полтаві ради від 28 січня 2010 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 26 січня 2010 року № 26; визнати недійсним та скасувати рішення сесії Октябрської районної у м. Полтаві ради від 30 липня 2009 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року № 332; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 12 травня 2010 року, виданий на ім'я ОСОБА_4; зобов'язати останнього повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник прокурора Полтавської області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві радивід 28 липня 2009 року № 332 «Про надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок» надано ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 1000,29 кв. м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 26 жовтня 2010 року № 26 «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та для ведення садівництва» погоджено проект відведення та передання у власність ОСОБА_4 вищевказаної земельної ділянки.

Рішеннями тридцять третьої та тридцять восьмої сесій V скликання Октябрської районної у м. Полтаві ради від 30 липня

2009 року та від 28 січня 2010 року «Про затвердження рішень виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради» затверджено вищезазначені рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що хоча при погодженні проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки і було допущено порушення норм земельного законодавства, однак в подальшому оскаржувані рішення було прийнято в межах компетенції виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві, в діях посадових осіб якого будь-яких порушень не встановлено.

Також, з урахуванням принципу непорушності права власності, суди дійшли висновку, що відповідач ОСОБА_4 у встановленому законом порядку отримав державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, а отже є добросовісним набувачем, оскільки будь-яких доказів вважати, що останній був обізнаний про наявність порушень земельного законодавства, або ж сам умисно сприяв такому порушенню, позивачем не надано.

Колегія суддів не може погодитися з висновками судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 24 грудня 1970 року № 555 затверджено та взято під охорону пам'ятки природи місцевого значення, згідно з додатком, до якого включено парк «Перемога».

Рішенням Полтавської обласної ради від 22 листопада 1984 року № 453 «Про межі територій і об'єктів природно заповідного фонду області згідно класифікації» віднесено до парку пам'ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення парк «Перемоги», який розташований на земельній ділянці, площею 30,9 га.

27 травня 2001 року дирекцією міського парку культури та відпочинку взято на себе охоронне зобов'язання з забезпечення режиму охорони та збереження парку пам'ятки садово-паркового мистецтва парк «Перемоги» відповідно до рішення виконавчого комітету Полтавської обласної ради депутатів трудящих від 24 грудня 1970 року № 555 у межах м. Полтави, загальною площею 30,9 га.

Як встановлено судами, належна ОСОБА_4 земельна ділянка по АДРЕСА_1 була виділена останньому зі складу земель житлової та громадської забудови.

Згідно з висновком комісійної судової земельно-технічної експертизи від 29 вересня 2014 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 розташована в межах парку пам'ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги», основне цільове призначення земельної ділянки не змінювалося. Розроблені проекти землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки та технічна документація на земельну ділянку не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказів того, що органами виконавчої влади до передачі у власність ОСОБА_4 спірної земельної ділянки приймалось рішення про зміну цільового призначення зазначеної земельної ділянки, матеріали справи не місять.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В оскаржуваних судових рішеннях зазначено, що до повноважень виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради не відноситься перевірка достовірності та правильності висновків відповідних контролюючих органів про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На час прийняття оскаржуваного рішення «Про надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок» виконавчому комітету було надано інформацію щодо цільового призначення спірної земельної ділянки як землі житлової та громадської забудови, яка заздалегідь погоджена з відповідними контролюючими органами.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2015 року визнано завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього середовища Державного управління охорони навколишнього середовища у Полтавській області ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Зазначеним вироком встановлено, протиправність дій ОСОБА_5 щодо погодження проектів землеустрою з відведення у власність 17 земельних ділянок із земель пам'ятки природи місцевого значення - парка «Перемоги» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 1,62 га, у тому числі і належної ОСОБА_4 земельної ділянки.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, виділеної у власність ОСОБА_4, не приймалось, розроблені проекти землеустрою щодо відведення у власність вказаної земельної ділянки та технічна документація на земельну ділянку не відповідають вимогам чинного законодавства, а протиправність дій завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього середовища Державного управління охорони навколишнього середовища у Полтавській області ОСОБА_5 щодо погодження проектів землеустрою з відведення у власність, зокрема, спірної земельної ділянки із земель пам'ятки природи встановлена вироком суду.

Враховуючи, що судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам необхідно оцінити докази в їх сукупності, надати їм належну правову оцінку та вирішити справу згідно із законом.

Крім того, колегія суддів суду касаційної інстанції звертає увагу на те, що на підставі постанови прокурора Полтавської місцевої прокуратури від 23 квітня 2013 року проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у діяльності Полтавської міської ради.

Перевіркою установлено порушення вимог земельного законодавства з боку Полтавської міської ради при розпорядженні землями парку «Перемоги».

25 січня 2014 року начальником відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури м. Полтави зареєстровано рапорт та в цей же день до Єдиного реєстру судових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

З позовом прокуратура звернулась у листопаді 2016 року.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позов подано з пропуском строку позовної давності, є помилковим.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Полтавської області задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Умнова

І.М.Фаловська