Справа № 171/1354/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2017 року

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Апостолівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя шляхом визначення часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2І подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно, яке знаходиться у повсякденному користуванні відповідача, а саме: службове приміщення №1 із спального корпусу літ. «К», площею 87,4 м.кв., яке розташоване в селі міського типу Лазурне (у Скадовському районі Херсонської області на узбережжі Чорного моря), вул. Курортна,6; будинок, їдальня - кафе, мясного цеху «Нива» з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 572,2 м.кв., розташованими за адресою: вул. Каштанова (до перейменування вул. Леніна), 7 села Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області; трикімнатна квартира №55, загальною площею 61,88 м.кв. та житловою 39,51 м.кв., розташованої за адресою: вул.. Шевченка, буд.11 села Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області.

Заявник у своїй заяві обґрунтовує застосування у виді забезпечення позову саме накладення арешту на майно тим, що перелічені обєкти нерухомості є на її думку спільною сумісною власністю позивача та відповідача, останній без згоди позивача не повинен мати права відчужувати спірне майно до остаточного вирішення даного спору у суді.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Абзац 2 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2І про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладання арешту на майно, а саме: службове приміщення №1 із спального корпусу літ. «К», площею 87,4 м.кв., яке розташоване в селі міського типу Лазурне (у Скадовському районі Херсонської області на узбережжі Чорного моря), вул.. Курортна,6; будинок, ідальня - кафе, мясного цеху «Нива» з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 572,2 м.кв., розташованими за адресою: вул. Каштанова (до перейменування віл. Леніна), 7 села Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області; трикімнатна квартира №55, загальною площею 61,88 м.кв. та житловою 39,51 м.кв., розташованої за адресою: вул. Шевченка, буд.11 села Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області.

Копію ухвали надіслати сторонам у справі та заінтересованим особам негайно.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена окремо від рішення суду. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Су Суддя: ОСОБА_4