Справа пр. №2/756/4736/17
У Х В А Л А

28 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр 8044 регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, про визнання правочину недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр 8044 регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, про визнання правочину недійсним.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Проте ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаною законодавчою нормою, не виконані, зокрема позивачем не зазначено ціну позову, хоча нею заявляється вимога майнового характеру про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння.

Слід зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю цього майна, тобто його дійсною вартістю.

Підпунктом а) п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 слід вказати ціну позову, виходячи з дійсної вартості майна, яке позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння з посиланням на докази на підтвердження зазначених обставин.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08 липня 2011 року, який набрав чинності з 01 листопада 2011 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 заявляється дві вимоги, а саме вимога майнового характеру про визнання договору недійсним та вимога немайнового характеру про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння.

Позивач хоч і долучає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2174,50 грн, проте судовий збір сплачений нею не в повному обсязі та з порушенням вимог ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору окремо за кожну з вимог майнового та немайнового характеру, враховуючи ставки судового збору, встановлені ст. 4 Закону України "Про судовий збір", та ціну позову, визначену, виходячи з дійсної вартості майна, яке позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння.

Ч. 1 ст. 121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр 8044 регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, про визнання правочину недійсним залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 07 вересня 2017 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Андрейчук