07 вересня 2017 року Селидівский міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Дуровій Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Селидове в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 25.04.2017 року звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків відносно дитини, вихованням та утриманням якої не займається. З огляду, що її донька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла, вона на теперішній час фактично самостійно, без участі батька, займається вихованням онука. Відповідач не цікавиться дитиною і не намагається встановити батьківські стосунки, спілкуватися з дитиною та участь в житті сина він не приймає. На підставі викладеного просить позбавити відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, не заперечує проти ухвалення заочного рішення та додатково пояснила, що батько дитини не займається його вихованням та утриманням починаючі з дня народження. Після смерті її доньки ОСОБА_6 малолітній онук проживає разом із нею і знаходиться на її повному утриманні.
Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила, що відповідач у справі ОСОБА_4 не займається вихованням дитини, не цікавиться його фізичних та духовним станом. Малолітній ОСОБА_5 з серпня 2016 року виховується позивачем, яка забезпечує дитину усіма необхідними умовами для проживання та навчання. У зв'язку з чим, 06.04.2017 року Військово-цивільною адміністрацією м. Авдіївка Донецької області було надано висновок № 01-45/89 щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5 В зв'язку з чим, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та просить їх задовольнити.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що йому знайома позивач у справі ОСОБА_1 починаючи з 90-х років, оскільки остання проживає з ним по сусідству. Йому також відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла донька позивача - ОСОБА_6 і після її смерті, малолітній ОСОБА_5 проживає у бабусі і знаходиться на її утриманні. Батька дитини він не знає та ні разу його не бачив.
В судовому засіданні малолітній ОСОБА_5, в присутності педагога ОСОБА_8, пояснив, що мешкає разом із бабусею за адресою: АДРЕСА_2, навчається у другому класі ЗОШ №6 м. Авдіївка. Батько його не відвідує, не спілкується з ним і на батьківські збори не з'являється.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового засідання, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 494361 від 23.10.1982 року, виданого Авдіївською міською радою м. Ясинувата Донецької області, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклали шлюб 23.10.1982 року, актовий запис № 373. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «ОСОБА_1».
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-ЛЕ № 310731 від 01.05.1992 року, виданого Большанською сільською радою Чернянського району Бєлгородської області РФ, ОСОБА_4 та ОСОБА_11 уклали шлюб 01.05.1992 року, актовий запис № 2. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «ОСОБА_4».
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 23.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_6.
Як вбачається з рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 07.05.2013 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано.
Згідно довідки-характеристики № 1506/404-2017 від 20.03.2017 року, виданої Авдіївським ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_4 проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 зарекомендував себе з задовільного боку, вихованням дитини не займається.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, за адресою проживання позивача: АДРЕСА_2, створено необхідні та належні для виховання, розвитку та проживання дитини умови.
Згідно довідки № 14.23-28-164 від 13.02.2017 року, виданої Авдіївським міським відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області, виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_12 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 на виконанні відділу не перебуває.
Відповідно до характеристики, наданої Авдіївською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, ОСОБА_5, 2009 року народження навчається в даному навчальному закладі. За час навчання показав вміння планувати свою роботу, контролювати себе, має непогану пам'ять і уяву. Дитину виховує бабуся ОСОБА_1, яка приділяє значну увагу вихованню дитини та створенню належних житлово-побутових умов , систематично відвідує батьківські збори.
Відповідно до висновку Військово-цивільною адміністрацією м. Авдіївка Донецької області від 06.04.2017 року № 01-45/89 було надано висновок щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.
Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця х. Бородин, Чернянського району Бєлгородської області, РФ, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.М. Владимирська