Р І Ш Е Н Н Я

04 вересня 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Немеш Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Мукачівська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно житлові будинки з господарськими будовами та спорудами по вул. Ілони Зріні, № 9 в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_2, померлого 28.01.2017 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що домоволодіння № 9 по вул. Ілони Зріні в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області належало його дідові, ОСОБА_2, який був його забудовником та головою дворогосподарства. Він проживав разом з дідом та був зареєстрована за вказаною адресою. Після смерті діда ОСОБА_2, померлого 28.01.2017 року відкрилася спадщина на домоволодіння № 9 по вул. Ілони Зріні, № 9 в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області. На випадок своєї смерті, його дідо ОСОБА_2 залишив заповіт складений 07.05.2012 року, який не змінено і не скасовано та посвідчено 07.05.2012 року секретарем Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_3, вказаним заповітом дідо заповів все належне йому майно на день смерті йому ОСОБА_1 Після смерті діда позивач фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном і на даний час там проживає. 14.03.2017 року звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, у звязку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки будинок побудовано в 1969 році, а забудовник його дідо ОСОБА_2 не оформив за життя правстановлюючих документів на будинок, то відсутність таких позбавляє його можливості оформити права власності на спадкове майно у встановленому законом порядку.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, задоволення позову залишають на розсуд суду.

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Судом встановлено, що забудовником домоволодіння № 9 по вул. Ілони Зріні в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області був ОСОБА_2, що стверджується довідкою № 473 від 27.07.2017 року, виданою виконкомом Форношської сільської ради Мукачівського району (а.с. 12)

ОСОБА_2 помер 28.01.2017 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 222537 виданого виконкомом Форношської сільської ради Мукачівського району 28.01.2017 року (а.с10)

ОСОБА_2 залишив заповіт складений 07.05.2012 року, який не змінено і не скасовано та посвідчено 07.05.2012 року секретарем Форношської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_3, яким заповів все належне йому майно на день смерті онуку, ОСОБА_1 (а.с20).

Згідно довідки № 472 від 27.07.2017 року виданої виконкомом Форношської сільської ради Мукачівського району, на день смерті ОСОБА_2 в дворогосподарстві № 9 по вул. Ілони Зріні в с. Форнош Мукачівського району були зареєстровані невістка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_1 (а.с13)

Позивач ОСОБА_1 Позбавлений можливості отримати Свідоцтво про праву на спадщину за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння № 9 по вул. Ілони Зріні в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області, що стверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25).

Згідно технічного паспорту, домоволодіння № 9 по вул. Ілони Зріні в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області складається: з двох житлових будинків загальною площею 112,4 м.кв. та 72,8 м.кв., семи сараїв, навісу, гаражу, вбиральні, колодязю (а.с.16-21).

У відповідності до ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з вищенаведеного, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, в межах строків визначених ст. 1270 ЦК України звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому він в силу ч. 1 ст. 1269 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_2.

У матеріалах справи наявне свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлого 28.01.2017 року (а.с. 10).

Згідно ст. 1268 ч.1 та ч. 5 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як стверджує позивач ОСОБА_1 він весь час після прийняття спадщини володів та користувалася спадковим майном, що дає суду підстави вважати, що позивач вчинив ряд дій, які свідчать про фактичне прийняття ним спадщини.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст.1241 ЦК України, немає.

Статтею 328 ЦК встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування: Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, розяснюється:

по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті ст. 1218 ЦК України.

Статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (1233 ЦК України), який посвідчує нотаріус (ст. 1248 ЦК) або уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування (ст. 1251 ЦК України).

Таким чином, позивачем повністю доведено обставини, на які він посилається, як на підставі своїх вимог, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

На підставі вищенаведеного, керуючись, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-218, ст.256, ЦПК України, ст.ст. 524, 548,549,553 ЦК України 1963 року, ст. 328 ЦК України , суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на спадкове майно житлові будинки з господарськими будовами та спорудами по вул. Ілони Зріні, № 9 в с. Форнош Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.Л.Морозова