Справа № 744/501/17 Провадження № 22-ц/795/1732/2017 Суддя у I інстанції Гнип О. І.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя ОСОБА_1
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

12 вересня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 07 червня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній сказі ОСОБА_2 просив заочне рішення змінити, визначити до стягнення з нього аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначав, що він не відмовляється утримувати свого сина та сплачувати аліменти, але стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн. є занадто завищеною та непосильною для нього сумою коштів, оскільки не має постійної роботи, на життя заробляє тимчасовими заробітками, а іноді тривалий час взагалі не отримує дохід, рухомого та нерухомого майна, а також грошових коштів на рахунках не має.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що у справі відсутні дані та докази про те, що відповідач є непрацездатним і не може надавати позивачеві матеріальну допомогу на дітей. Сторонами не надано суду доказів про те, що між ними існує домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4

Проте, з наведеним висновком суду в повній мірі не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2008 року по 09 березня 2016 року. Від шлюбу ОСОБА_3 до ОСОБА_2 мають дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Постійне місце проживання дитини на даний час збігається з місцем проживання матері ОСОБА_3 Батько дитини, ОСОБА_2, не надає матеріальної допомоги на її утримання.

Положеннями ст.ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину і за рішенням суду кошти на її утримання можуть бути присуджені у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, однак з обовязковим урахуванням при цьому обставин, передбачених ст. 182 СК України.

Приписами наведеної норми передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, інші обставини, що мають істотне значення. За правилами Цивільного процесуального кодексу України, наявність або відсутність обставин, якими обгрунтовуються вимоги або заперечення, має встановлюватись на підставі доказів, які подаються суду сторонами у справі (ст. 57, 60 ЦПК України).

Стягнувши з відповідача аліменти в сумі 2 000 грн, суд першої інстанції не перевірив майнового стану відповідача, який взагалі не підтверджено доказами в матеріалах справи.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач має фінансову можливість щомісячно сплачувати аліменти в сумі 2000 грн не грунтується на приписах закону та доказах, що повинні міститись у матеріалах справи.

Зважаючи на вказані обставини та беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані про майнове становище, стягнення в твердій грошовій сумі аліментів суперечить приписам ст. 184 СК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду підлягає зміні, шляхом визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, а саме, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 88, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року змінити, визначивши до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 червня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 повноліття.

В іншій частині заочне рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2017 року залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до апеляційного суду в сумі 704 (сімсот чотири) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: