АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 648/3825/16-ц Головуючий у І інстанції Сокирко Л.М.
Номер провадження 22-ц/791/1459/17 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Бугрика В.В.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу Малого комунального підприємства «Водограй» на рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 06 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Малого комунального підприємства «Водограй» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

у вересні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в остаточних вимогах якого посилалася на те, що з 01 червня 2002 року була прийнята на роботу до відповідача на посаду бухгалтера матеріального відділу з виконанням за сумісництвом обов'язків касира та диспетчера з обов'язком видачі путівок на виїзд транспортних засобів відповідача, 02 червня 2016 року переведена на посаду обліковця з реєстрації бухгалтерських даних служби збуту, 15 серпня 2016 року наказом відповідача № 97-к позивачку було звільнено з останньої посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків, та на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри.

Під час розгляду справи позивачка дізналася про накази відповідача про винесення їй доган від 09 лютого 2016 року та 28 березня 2016 року, в порушення ст. 149 КЗпП України її не було ознайомлено із цими наказами, в остаточних вимогах позову просила:

- поновити строк на оскарження наказів про винесення догани позивачці № 22 від 09 лютого 2016 року та № 52 від 28 березня 2016 року;

- визнати незаконними та скасувати накази про винесення доган позивачці № 22 від 09 лютого 2016 року, № 52 від 28 березня 2016 року, та про її звільнення № 97-к від 15 серпня 2016 року;

- поновити позивачку на посаді обліковця з реєстрації бухгалтерських даних служби збуту в Малому комунальному підприємстві «Водограй»;

- стягнути з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 серпня 2016 року по день поновлення її на попередньому місці роботи.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської областівід 06 червня 2017 року позовні вимоги задоволено, ухвалено:

- поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду щодо оскарження наказів директора Малого комунального підприємства «Водограй» «Про винесення догани» за № 22 від 09 лютого 2016 року та № 52 від 28 березня 2016 року;

- скасувати накази директора Малого комунального підприємства «Водограй» щодо ОСОБА_2 «Про винесення догани» № 22 від 09 лютого 2016 року та № 52 від 28 березня 2016 року;

- скасувати наказ директора Малого комунального підприємства «Водограй» «Про звільнення ОСОБА_2.» за № 97-к від 15 серпня 2016 року;

- поновити ОСОБА_2 на посаді обліковця з реєстрації бухгалтерських даних Малого комунального підприємства «Водограй»;

- стягнути з Малого комунального підприємства «Водограй» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 27495,91 гривні за період з 16 серпня 2017 року по 06 червня 2017 року включно та судові витрати на правову допомогу в розмірі 3600 гривень;

- стягнути з Малого комунального підприємства «Водограй» на користь держави судовий збір 551,20 гривні.

В апеляційній скарзі Малого комунального підприємства «Водограй» з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду поставлено питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування скарги вказано про те, що позивачка є дуже скандальною особою, яка протягом тривалого часу створювала несприятливий робочий клімат на підприємстві, конфліктувала з водіями, з абонентами та іншими працівниками підприємства, на зауваження директора підприємства Грози І.В. реагувала грубо, висловлювалася нецензурною та ненормативною лексикою, під час виконання обов'язків на посаді касира була постійно відсутня в касі, через що створювалися черги абонентів, за подібну поведінку та невиконання своїх обов'язків директором Грозою І.В. було прийнято рішення про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності спірними наказами, з якими позивачка відмовилася ознайомлюватися, про що було складено відповідні акти працівниками підприємства, суд при ухваленні рішення допустив помилку в оцінці доказів.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи позивачка та її представник вважали скаргу такою, що задоволенню не підлягає, представник відповідача до суду не з'явилася повторно при належному повідомленні, від даної сторони у справі надійшла заява про відкладення розгляду справи з причин, які колегія суддів не знайшла поважними, а в діях вказаної сторони вбачала ознаки зловживання процесуальними правами, що перешкоджають розгляду справи судом у розумний строк.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається , що сторони перебували у вказаних у позові трудових правовідносинах, даного факту ними не заперечується, 15 серпня 2016 року наказом відповідача № 97 позивачка була звільнена з посади обліковця з реєстрації бухгалтерських даних за п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків та за п. 2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри.

Згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Трудові функції позивачки на посаді, з якої вона була звільнена, не передбачають безпосереднє обслуговування грошових, товарних або культурних цінностей, за даною нормою трудового права вона звільненню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Наказ про звільнення позивачки не містить даних про те, в чому саме полягало допущене нею порушення з ознаками систематичності, які обов'язки, покладені на неї трудовим договором, посадовою інструкцією чи правилами внутрішнього трудового розпорядку нею не виконувалися чи виконувалися неналежним чином, не містять таких даних і накази відповідача про оголошення доган позивачці № 22 від 09 лютого 2016 року та № 52 від 28 березня 2016 року, отже звільнення за даною нормою матеріального права не має законних підстав, на вимогу ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачем не було доведено систематичного порушення позивачкою трудових обов'язків, суд першої інстанції підставно поновив їй строк на звернення до суду щодо наказів про оголошення доган за ст. 234 КЗпП України та обґрунтовано скасував усі спірні накази як незаконні.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивачки було проведено незаконно, вона підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у відповідності до положень ст. 235 КЗпП України, доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують та не містять обґрунтованих посилань на норми права чи доведені обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити буз змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Малого комунального підприємства «Водограй» відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської областівід 06 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик