Справа № 639/3520/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 cерпня 2017 р . Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі - Слюсаревій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користування власністю, а саме АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням .В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що син ОСОБА_2 в лютому 2015 р. полишив територію України, проживає по теперішній час в Королівстві Швеції, де має постійне місце роботи.

В судовому засіданні позивач направила заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю через знаходження за кордоном, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представник відповідача- ОСОБА_4., діючий на підставі довіреності, виданої ОСОБА_2 і посвідченої першим секретарем з консульських питань Посольства України у Королівстві Швеції 27.01.2017 р., в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує, визнає обставини того, що з 15.02.2015 р. відповідач не перебуває на території України та не проживає за спірною адресою.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 60,61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.10.2005 р. В квартирі зареєстрований син власника-ОСОБА_2. з 19.08.2009 р. та онук ОСОБА_3, 2010 р. народження.

З лютого 2015 р. відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає, виїхав на постійне місце проживання до Королівства Швеції, забезпечений постійною роботою.

Відповідно до положень ст. 317 і ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Розглядаючи справу, суд виходить з положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, які визначають, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім'ї без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не заперечує проти того, що з лютого 2015 р. він не проживає у спірній квартирі без поважних причин, виїхав до іншої країни, витрат по оплаті не несе. Підстав для продовження строку відсутності, за яких житлове приміщення зберігається на більш тривалий строк, суду не надано.

Зiбранi у справi докази та їх належна оцiнка дають підстави для усунення перешкоди в користуванні позивачем ОСОБА_1 квартирою, яка належить їй на праві приватної власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зі зняттям його з реєстраційного обліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст. 150 Житлового Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -