Єдиний унікальний номер 242/1393/17 Номер провадження 22-ц/775/1503/2017
Головуючий в I інстанції Черков В.Г.
Суддя д оповідач Мальований Ю.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Мальованого Ю.М.

суддів Осипчук О.В., Соломахи Л.І.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 липня 2017 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення переплачених коштів щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (далі - УСЗН) звернулося до суду з позовом про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову зазначило, що згідно заяви відповідачки їй було призначено адресну грошову допомогу як особі, що переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на періоди з 10.03.2015 року по 09.09.2015 року в розмірі 1326,00 грн. на місяць, з 10.09.2015 року по 09.03.2016 року в розмірі 1326,00 на місяць, з 12.03.2016 року по 09.09.2016 року в розмірі 1326,00 грн. на місяць. Загальна сума допомоги у зазначені періоди склала 23795 грн. 28 коп.

Позивач також зазначив, що проведеною перевіркою виявлено приховування внутрішньо переміщеною особою ОСОБА_2 факту володіння житловим приміщенням на території України. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 має у власності на підконтрольній Україні території житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Селидівської міської ради від 23.04.2007 року № 4848447.

Посилаючись на п. 6 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року № 505, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 переплачену суму щомісячної адресної допомоги в розмірі 23 795 грн. 28 коп.

21 липня 2017 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 переплачену суму щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за періоди з 01.09.2015 року по 09.09.2016 року в розмірі 16 224 грн. 25 коп.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 24 липня 2017 року в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі УСЗН Селидівської міської ради ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення його позовних вимог. Відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 уповноважений представник сім'ї в заяві про надання грошової допомоги зазначає відомості щодо наявності у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. ОСОБА_2 в межах призначення щомісячної адресної допомоги придбала квартиру в м. Селидове Донецької області за адресою: АДРЕСА_1, про що не повідомила УСЗН про обставини та зміни, які впливають на виплату щомісячної адресної допомоги, а саме, що у будь-кого з членів сім'ї з'явилося у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Заявник зазначає, що відповідно п. 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Суд не взяв до уваги те, що відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу.

Сторони та їх представники були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з'явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та отримувала грошову допомогу в період з 10.09.2015 року по 09.03.2016 року, що підтверджується рішенням УСЗН Селидівської міської ради від 14.09.2015 року «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» (а. с.7).

В заяві від 12 березня 2017 року відповідачка повідомила про відсутність змін, що впливають на призначення та розмір грошової допомоги (а.с.6).

Рішенням начальника УСЗН Селидівської міської ради від 22.09.2016 року ОСОБА_2 припинена виплата допомоги з 10.09.2016 р. (а.с.4).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 має у власності квартиру, що розташована на підконтрольній Україні території, а саме за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Нечипоренко Т.І. від 27.08.2015 року № 1247 (а.с. 34).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Селидове відноситься до територій, на яких здійснювалася антитерористична операція. Оскільки, належне відповідачу на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, відноситься до територій, на яких проводилася антитерористична операція, у позивача не було підстав для відмови у призначенні адресної допомоги.

З таким висновком суду першої інстанції можливо погодитися через те, що він відповідає закону.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 (у редакції, чинній до внесення змін Постановою КМ № 370 від 31.05.2017) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п. 6 цього Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції -Донецька і Луганська області з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до розділу 1 пункту 22 розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» м. Селидове зазначено як населений пункт, де здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Селидове було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Це розпорядження було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053», яке в свою чергу розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р визнано таким, що втратило чинність.

З 03 червня 2017 року відповідно до Постанови КМУ від 31 травня 2017 р. № 370 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. №646» абзац 10 діє в наступній редакції: «наявність у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення /частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення».

Тобто, до 03 червня 2017 року в заявах про взяття на облік та про виплату щомісячної адресної допомоги не потрібно було вказувати про наявність житла, яке розташоване в районах проведення антитерористичної операції. Наявність на праві власності житла, яке розташоване в м. Селидове, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги, про що обґрунтовано зазначив у рішенні суд першої інстанції.

Отже, на час звернення ОСОБА_2 10 березня 2015 року та 12.03.2016 року, відповідно наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Селидове Донецької області є містом, в якому здійснювалася АТО.

Відтак, в період з 01.09.2015 року по 09.09.2016 року включно відповідачці обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що квартира, яка належить ОСОБА_2 на праві власності, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Тому довід апеляційної скарги про повернення суми грошової допомоги, що були надміру виплачені ОСОБА_2, як то передбачено п. 11 вище наведеної постанови КМУ № 505 від 1 жовтня 2014 року, є безпідставним.

Інші приведені в апеляційні скарзі доводи висновків суду не спростовують та не впливають на правильність винесеного рішення.

З урахуванням наведеного, переглядаючи справу в межах заявлених в суді першої інстанції позовних вимог, та на підставі доказів наданих сторонами, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимога ст. 213 ЦПК України, підстав для скасування рішення суду за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст.303, 307, 312, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: