Справа № 462/4653/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності, визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності, визнання права власності, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на 6/50 частин будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка перебуває у спільній сумісній власності спадкодавця та відповідачів. При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус відмовив у його виданні, оскільки дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності і частка померлому не була виділена. Просить визначити за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 6/50 часток у спільному сумісному майні, а саме - земельної ділянки на АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на 19/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що він є власником 19/50 частин будинку на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка належить йому, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на 19/50 часток земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що вона є власником 6/50 частин будинку на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка належить їй, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить визнати за нею право власності на 6/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1, припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву про визначення частки у праві спільної сумісної власності, у якій покликається на те, що вона є власником 6/50 частин будинку на АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка належить їй, відповідачам та позивачу за первісним позовом на праві спільної сумісної власності. Просить визнати за нею право власності на 6/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1, припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, давши аналогічні пояснення, просить первісний та зустрічні позови задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні первісний позов визнали повністю, просять первісний та зустрічні позови задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що первісним та зустрічні позови слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, зокрема, ОСОБА_1 належить 19/50 частин будинку, ОСОБА_2 належить 6/50 частин будинку, ОСОБА_3 належить 6/50 частин будинку, ОСОБА_4 належить 19/50 частин будинку.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 14 грудня 2009 року, земельна ділянка на АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с. 21, 22/

У відповідності до свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 11 березня 2015 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №253. /а.с. 5/

У відповідності до ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У відповідності до ч. 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

З огляду на наведене, суд вважає, що слід визначити за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 6/50 часток, за ОСОБА_1 13/50 часток, ОСОБА_2 6/50 часток, ОСОБА_3 6/50 часток, ОСОБА_4 19/50 часток у спільному сумісному майні, а саме - земельної ділянки, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно до правової позиції, викладеної у п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Згідно заповіту від 11 серпня 2012 року ОСОБА_5 заповів все його майно ОСОБА_1 /а.с. 6/

Як вбачається із постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину №1483/02-31 від 19 серпня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки частки співвласників у земельній ділянці на АДРЕСА_1 не визначені. /а.с. 17/

Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5, фактично вступивши в володіння 6/50 частками земельної ділянки на АДРЕСА_1, прийняв спадщину, яка відкрилась у зв'язку із смертю останнього, а тому за позивачем як спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_5 слід визнати право власності також на 6/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного та зустрічних позовів знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 215-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 358, 368, 369-370, 372, 382, 383, 386, 1216, 1226, 1261 ЦК України, ст.89 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

первісний позов задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визначення частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити за ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 6/50 часток у спільному сумісному майні, а саме - земельної ділянки, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 6/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 6/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 19/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 19/50 часток земельної ділянки на АДРЕСА_1.

Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0598 га на АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: /підпис/ А.І. Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш