Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/1404/16-ц Головуючий у 1-й інст. Вачко В. І.
Категорія 53 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Гансецької І.А., Григорусь Н.Й.,

за участю секретаря Кучерявого О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_2 з 1 лютого 2016 року була прийнята на роботу в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» на посаду бармена із заробітною платою 0,5 мінімальної ставки з випробувальним терміном, а з 1 березня 2016 року працювала на постійній основі. 1 березня 2016 року між ними укладений трудовий договір, згідно з яким відповідачка є матеріально відповідальною особою.

23 березня 2016 року у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» проведено ревізію, якою виявлено недостачу товару в сумі 7072, 71 грн. та відсутність у касі бару грошей за бій посуду в сумі 155 грн., про що було складено акт.

Вказує, що ОСОБА_3 відмовилась підписувати акт ревізії та добровільно відшкодувати 3613,85 грн., що становить половину розміру спричинених збитків, та з 24 березня 2016 року не вийшла на роботу. У зв'язку із виявленням факту недостачі товару вона звернулась із заявою до Овруцького відділення поліції Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, проте їй було рекомендовано звернутися з позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищезазначене, просила стягнути з відповідачки на свою користь 3613,85 грн. матеріальної шкоди, заподіяної під час виконання трудових обов»язків.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2250,24 грн. витрат, пов'язаних із проведенням судової почеркознавчої експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зокрема, зазначає, що суд допустив неповноту, оскільки не допитав у якості свідка працівника ОСОБА_4, яка працювала разом із ОСОБА_5 та могла б підтвердити факт роботи останньої у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Окрім того, суд залишив поза увагою докази, які підтверджують ту обставину, що ОСОБА_5 перебувала з нею у трудових відносинах. Зокрема, це копії наказів про прийняття останньої на роботу, про проведення ревізії та про виявлену недостачу товарів; копії відомостей про нарахування заробітної плати; копія висновку відділення поліції про результати розгляду заяви; копія табеля обліку робочого часу; копія довідки Овруцької об'єднаної ДПІ про сплату єдиного внеску, а також копія .

Також вказує, що експертний висновок не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки трудовий договір відповідачка підписувала особисто.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивачки, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

За правилами п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст.135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка надала суду наказ №1 від 30 січня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 прийнята на посаду бармена із заробітною платою 0,5 мінімальної ставки, з випробувальним терміном на один місяць з 1 лютого 2016 року, а також наказ №2 від 29 лютого 2016 року про прийняття її на постійну роботу на посаду бармена з 1 березня 2016 року.

Окрім того, до матеріалів справи долучено відомість про нарахування та виплату заробітної плати заберезень 2016 року у якій міститься інформація про нарахування ОСОБА_2 заробітної плати. При цьому, підпис останньої у відомості відсутній.

Досліджений судом табель обліку робочого часу також містить дані про те, що відповідачка працювала барменом у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» з 2 березня по 23 березня 2016 року.

Відповідно до довідки, виданої Овруцькою ОДПІ 25 листопада 2016 року, ОСОБА_1 сплачувала єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за найманого працівника ОСОБА_2 протягом періоду з березня по травень 2016 року.

Також судом встановлено, що 23 березня 2016 року у кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» проведено ревізію за участю адміністратора ОСОБА_6. та барменів ОСОБА_2, ОСОБА_4

Згідно з актом ревізії від 23 березня 2016 року виявлено недостачу товарів на загальну суму 7072 грн. 71 коп., а також відсутність у касі кафе коштів в розмірі 155 грн. за битий посуд. Зазначений акт містить відмітку про те, що ОСОБА_2 відмовилась його підписувати.

Наказом адміністратора кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» №5 від 24 березня 2016 року зобов'язано барменів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відшкодувати шкоду в рівних частках,- по 3536 грн. 35 коп. кожну.

Судом досліджувався трудовий договір, укладений між сторонами 1 березня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 була прийнята на посаду бармена та є матеріально-відповідальною особою.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 зазначила, що не підписувала цей трудовий договір, а раніше перебувала у трудових відносинах з позивачкою.

На підтвердження зазначених обставин вона надала суду трудову книжку, у якій здійснений запис про її роботу на посаді офіціанта у ФОП ОСОБА_1 з 23 вересня 2014 року до 1 листопада 2015 року. Записів про перебування сторін у трудових відносинах протягом інших періодів трудова книжка не містить.

Долучені до матеріалів справи посадові інструкції бармена та офіціанта кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» містять підпис відповідачки без зазначення дати ознайомлення.

Згідно з висновком судової почеркознавчої експертизи №1/532 від 27 червня 2017 року підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Працівник» трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує наману працю від 1 березня 2016 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2

Підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Працівник» наданого на дослідження документа, а саме « форма трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» від 1 березня 2016 року, та підпис від імені ОСОБА_2 після рукописного тексту « бармен: ( ОСОБА_2.)» на десятій сторінці наданого документа, а саме « Должностные инструкции бармена и официанта кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за 2015 рік, виконані різними особами.

За правилами ч.1 ст. 24 КзпП України додержання письмової форми трудового договору є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Та обставина, що ОСОБА_2 не підписувала трудовий договір від 1 березня 2016 року, свідчить про відсутність трудових правовідносин між сторонами, що, в свою чергу, виключає можливість покладення на відповідачку обов'язку відшкодувати матеріальну шкоду, завдану працівником під час виконання трудових обов'язків.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 25 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча Судді: