Справа № 600/823/16-ц
Справа № 2/600/122/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Козівський районний суд Тернопільської області

в складі: судді Гриновець О.Б.

секретар Фещак Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку,-

в с т а н о в и в:

23.09.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно якого просить визнати за нею як спадкоємцем першої черги за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 59,3 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., побудований з каменя, сарай загальною площею 37,5 кв.м. побудований з каменя, сарай загальною площею 26,1 кв.м., побудований з дощок, що знаходяться по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_2 та мами ОСОБА_3 та право власності на земельну ділянку площею 1,9426 га. кадастровий номер НОМЕР_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 05.05.2005 року, яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області після смерті мами ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали житловий будинок (колгоспний двір) з господарськими будівлями на праві особистої власності згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок від 08.08.1991 року. Крім цього ОСОБА_3 мала державний акт на право власності на земельну ділянку від 05.05.2005 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3 Вказує, що вступила в управління спадковим майном, проте нотаріусом їй відмовлено в його оформленні, оскільки такий суб'єкт приватної власності як колгоспний двір не визначений діючим законодавством, а у державному акті неправильно вказано ім'я матері «ОСОБА_4». На даний час, позивач бажає оформити право власності на вказаний житловий будинок та земельну ділянку, тому просить у судовому порядку визнати її власником житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої на території Кривенської сільської ради Козівського району.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, проте подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю та справу просить розглядати за її відсутності (а.с.32).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого немає заперечень щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та просить справу розглядати за його відсутності (а.с.29).

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 як голові колгоспного двору 08.08.1991 видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок в АДРЕСА_1. Згідно вказаного свідоцтва колгоспний двір складається з 2 (двох) членів (а.с.9).

Відповідно до довідки Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області №638/02-19 від 14.09.2016 року житловий будинок в АДРЕСА_1 належить голові колгоспного двору ОСОБА_2 та члену ОСОБА_3, про що свідчить запис в по господарській книзі №11 станом на 15.04.1991 року (а.с.18).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, то кожному із них фактично належала 1/2 частина колгоспного двору.

Окрім цього із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 05.05.2005 року вбачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 1,9426 га., яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, що підтверджується рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 05.09.2017 року (а.с.10, 14, 34-35).

Батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 28.06.1965 року та вищевказаним рішенням Козівського районного суду (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть серії НОМЕР_3 від 01.11.1994 р. та серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с.11,12).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, ОСОБА_1 вступила в управління спадщиною після смерті батьків. ОСОБА_1 проживала у будинку в с.Йосипівка, проводила ремонтні роботи, доглядала за земельною ділянкою та будівлями, сплачувала податки (а.с.33).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті батьків відмовились, що підтверджується копіями заяв від 07.06.2016 року, 24.03.2016 року (а.с.27-28).

14.09.2016 року державний нотаріус Козівської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на колгоспний двір та земельну ділянку, оскільки відповідно до ст.47 Закону України «Про нотаріат», нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, а у належному ОСОБА_3 державному акті серії НОМЕР_2 власником земельної ділянки вказано «ОСОБА_4» (а.с.19).

Враховуючи, що позивач прийняла спадщину в належному порядку, інші спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_7 відмовились від права на прийняття спадщини після батьків, ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, а також те, що ніхто не оскаржує її право на спадщину, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області є підставними та підлягать до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 58, 60, 61, 158, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем першої черги за законом право власності на:

- житловий будинок загальною площею 59,3 кв.м. та житловою площею 41,1 кв.м., побудований із каменя, сарай загальною площею 37,5 кв.м. побудований із каменя, сарай загальною площею 26,1 кв.м., побудований із дощок, що знаходяться по АДРЕСА_1 після смерті батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

- земельну ділянку площею 1,9426 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Кривенської сільської ради Козівського району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 05.05.2005 року, після смерті матері ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Б.Гриновець