Справа № 381/4656/16-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/1647/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 31.08.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Кашперської Т.Ц., із участю секретаря Топольського В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Страхової компанії «ОСОБА_1 гарант» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

29 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, де просив стягнути із ОСОБА_2 на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 17 000 грн., судові витрати 552 грн., вартість товарознавчого дослідження 700 грн., франшизу 500 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05 листопада 2015 року відбулося ДТП, винним у якому визнано відповідача і внаслідок якого пошкоджено автомобіль «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу.

18 лютого 2016 року проведено оцінку вартості збитку нанесеного внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля, згідно якої розмір матеріальної шкоди складає 24 457,65 грн.

Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність в страховій компанії «ОСОБА_1 гарант», рішенням якої позивачу відшкодовано кошти в розмірі 7 447,29 грн.

Позивач вважає, що розмір відшкодованої суми страховою компанією є достатнім, а тому решту суми заподіяної шкоди повинен відшкодувати ОСОБА_2, який відмовляється від сплати вказаних коштів.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 17 000 грн., 700 грн. витрат на товарознавче дослідження, 500 грн. франшизи та 551,20 грн. судового збору.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування ( статті 36, 37 Закону №1961-IV ).

При цьому розмір страхової виплати ( страхового відшкодування ) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобовязаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Отже, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення матеріального відшкодування з відповідача ОСОБА_2 і це його право.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просив рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.

Суд, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне, апеляційну скаргу задовольнити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 05 листопада 2015 року о 16 годин 55 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ Віда», державний номер НОМЕР_2, по вул. Волинська, 48/50 в м. Києві перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу ( а.с. 4 ).

Постановою Соломянського районного суду м. Київ від 22 січня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. ( там же ).

Згідно звіту №91/02/16 від 18 лютого 2015 року про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного позивачу по справі внаслідок пошкодження колісного транспортного засобу - автомобіля «Toyota Camry», державний номер АІ 40 05СР, складає 24 457,65 грн. ( а.с. 6-12 ).

На виконання умов договору страхування обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3020553, укладеного 26 березня 2015 року між Страховою компанією «Альфа-гарант» та ОСОБА_2 на транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ Віда», держномер АІ 64 96 СК, позивачу 08 квітня 2016 року виплачено 7 447,29 грн. страхового відшкодування ( а.с. 108-140 ).

Відповідно до звіту №45-D/18/9 від 02 березня 2016 року про оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Camry», державний номер АІ 40 05СР, матеріальний збиток завданий власнику даного колісного транспортного засобу внаслідок його пошкодження складає 15 476,56 грн. ( а.с. 57-60 ).

Враховуючи, наявні розбіжності в розмірі збитку ( 24 457,65 грн. та 15 476,56 грн. ), нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2017 року по даній справі призначено автотоварознавчу експертизу на вирішення якої поставлено наступні запитання:

Який розмір матеріальної шкоди, заподіяний власнику автомобіля «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП 05 листопада 2015 року?

Яка вартість зазначеного транспортного засобу до ДТП та після пригоди?

Чи обґрунтована, з технічної точки зору, необхідність проведення робіт, заміна запчастин зазначених в звіті №91/02/16 від 18 лютого 2016 року?

Разом з тим, на адресу апеляційного суду надійшло клопотання експертів про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи від 22 травня 2017 року, де серед іншого, експерти просили надати для огляду автомобіль «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 ( а.с. 161 ).

Апеляційним судом Київської області було зобовязано, зокрема, позивача, виконати вимоги клопотання у повній мірі.

При цьому, зазначене клопотання разом з супровідним листом апеляційного суду позивач отримав 03 червня 2017 року, що підтверджується зворотнім повідомлення ( а.с. 163, 164 ).

Проте, належним чином вимоги клопотання позивач не виконав, у звязку з чим, справа повернулася з експертної установи з повідомленням про неможливість надання висновку через ненадання на огляд автомобіля.

При цьому, зазначено, що по матеріалам справи неможливо провести експертне дослідження ( а.с. 169 ).

Відтак, на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд у повній мірі сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, зокрема, роз'яснив особам, які брали участь у справі, їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак, позивач, на переконання апеляційного суду, не виконав свого обовязку щодо надання транспортного засобу експертам для огляду, покладеного на нього ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 квітня 2017 року ( а.с. 157-158 ).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відтак, враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у визнанні факту заподіяння позивачу шкоди відповідачем згідно позовних вимог у відповідності до положень 146 ЦПК України.

Окрім іншого, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, ОСОБА_3 не довів належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, заподіяння йому шкоди у розмірі, зазначеному в позові.

Заявлена ним сума матеріальної шкоди, з точки зору суду другої інстанції, спростовується звітом №45-D/18/9 про оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Camry» ( державний номер АІ 40 05СР ) від 02 березня 2016 року, згідно якого матеріальний збиток завданий власнику даного колісного транспортного засобу внаслідок його пошкодження складає 15 476,56 грн. ( а.с. 57-60 )

Згідно ж звіту №07-D/19/0 про оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Toyota Camry» ( державний номер НОМЕР_1 ) від 03 березня 2016 року матеріальний збиток, завданий власнику даного колісного транспортного засобу щодо складових частин, які частково або повністю мають втрату первісних технічних або технологічних якостей, зумовлених впливом навколишнього середовища, або умовами експлуатації, пошкодження яких зафіксовано в протоколі огляду транспортного засобу від 16 лютого 2016 року, та які дублюють пошкодження, отримані внаслідок ДТП, що сталося 05 листопада 2015 року, але не відносяться до таких, складає 5 939,81 грн. ( а.с. 69-70 ).

Будь-яких доказів на спростування висновків оцінювача ОСОБА_4 позивач у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України суду першої та апеляційної інстанцій не надав.

Таким чином, доводи апеляції ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 599, 1194 ЦПК України, ст. 213 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, знайшли своє повне підтвердження.

І як наслідок, судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх недоведеністю на підставі ст. 1194 ЦК України, ст.ст. 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України.

Крім цього, суд другої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено судами, між страховою компанією «Альфа-гарант» та ОСОБА_2 укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3020553 на транспортний засіб автомобіль «ЗАЗ Віда», держномер АІ 64 96 СК, відповідно до якого, ліміт відшкодування по матеріальній шкоді становить 50 000 грн. ( а.с. 108 ).

Відтак, позивач не позбавлений можливості звернутися із позовними вимогами про відшкодування завданої шкоди до страхової компанії «Альфа-гарант» в межах ліміту відшкодування.

У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір у розмірі 610 грн. ( а.с. 87 ).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Страхової компанії «ОСОБА_1 гарант» про відшкодування шкоди скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 610 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_5