Справа №263/7332/17
Провадження № 2/263/1839/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 17.11.2014 року відповідачка була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, та 17.11.2014 року звернулась до управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій нею було зазначено, що ані у неї, ані у членів її родини немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідачці була призначена і виплачувалась щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України щомісячно з 17.11.2014 року по 05.07.2016 рік. В результаті проведення перевірки було встановлено, що у відповідачки з 11.04.2005 року на підставі права власності належить ? частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Загальна сума надміру сплачених відповідачці грошових коштів адресної допомоги на теперішній час становить 33966,03 грн. 03.04.2017 року управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради було прийняте рішення по особовій справі №606308 про зняття відповідачки з обліку з 17.11.2014 року та стягнення надмірно сплачених коштів за періоди з 17.11.2014 року по 05.07.2015 року в загальній сумі 33966,03 грн. 04.01.2017 року та 01.02.2017 року на адресу відповідачки було направлений лист з повідомленням про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин на запропоновано з'явитися до управління з метою вирішення виниклого питання, однак до теперішнього часу надміру сплачені грошові кошти адресної допомоги від відповідачки повернуті не були. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідачки на його користь надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 5902,84 грн.

У судове засідання представник позивача не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в задоволені позову відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях.

Відповідачка надала письмові в яких зазначила, що звертаючись до відповідача нею було подано достовірну інформацію про відсутність у власності членів родини житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки з п.п.20 п.1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Маріуполь Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Вся територія Донецької області з 07 квітня 2017 року визначена районом проведення антитерористичної операції. Проведення антитерористичної операції триває. Вважає,що адресна допомога була призначена правомірно, оскільки ані вона, ані члени родини не мали у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж місто Маріуполь Донецької області. Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували недостовірність відомостей на підставі яких ОСОБА_1 призначено адресну допомогу. Зазначає, що лист Міністерства соціальної політики України №1641/5/75-16 від 03.08.2016 року на який посилається позивач носить лише інформаційних характер і не встановлює жодних правових норм. В подальшому в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, заперечувала проти позову, просила суд відмовити у задоволенні у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правові відносини.

Судом встановлено, що відповідно до довідки № 3925 ОСОБА_3 17.11.2014 року була взята на облік внутрішньо переміщених осіб в управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради, та 17.11.2014 року ОСОБА_3 була подана заява про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, ОСОБА_3 виплачувалась щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України щомісячно з 17.11.2014 року по 05.07.2016 року.

За період з 17.11.2014 року по 05.07.2016 року ОСОБА_3 отримано надмірно сплачену адресну допомогу у загальній сумі 33966,03 грн., що підтверджується протоколом розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають відшкодуванню №606308 від 05.01.2017 року.

Відповідно до рішення управлінням соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради по особовій справі №606308 від 03.04.2017 року було прийняте про зняття ОСОБА_1 з обліку з 17.11.2014 року та стягнення надмірно сплачених коштів за періоди з 17.11.2014 року по 05.07.2016 року в загальній сумі 33966,03 грн., у звязку з наявності у відповідачки з 11.04.2005 року на підставі права власності ? частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

04.01.2017 року та 01.02.2017 року на адресу відповідачки було направлено лист з повідомленням про відшкодування коштів з викладенням усіх обставин на запропоновано з'явитися до управління з метою вирішення виниклого питання, проте станом на теперішній час, ані рішення від 03.04.2017 року, ані вказані повідомлення від 04.01.2017 року та 01.02.2017 року відповідачкою не виконані.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розвязання проблем, повязаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Як вбачається зі змісту ч.1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до п.3 вказаного Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта, від 02.06.2017 року ОСОБА_1 з 11.04.2005 року є власницею ? частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», визначено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого, в тому числі, входить м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у власності відповідачки перебуває частина житлового приміщення, яке розташоване в населеному пункті, на території якого здійснюється антитерористична операція.

На даний час АТО триває, рішення про її припинення не прийнято. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015 року, місто Маріуполь включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція. Таким чином, оскільки на теперішній час м. Маріуполь Донецької області згідно з затвердженим переліком є територією, де проводиться антитерористична операція, належне відповідачці на праві власності житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, тобто в районі проведення антитерористичної операції, не є підставою для відмови у призначенні адресної допомоги.

Таким чином, позовні вимоги Управління соціального захисту населення Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради не підлягають задоволенню.

Керуючись п. п. 2, 3, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа