Справа № 415/3325/17
Провадження № 2/415/1341/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Шевченко (Краснокутської) М.О.,

за участі секретаря Тимофієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, в обґрунтування якої зазначив, що 10 січня 2017 року він був звільнений з підприємства відповідача на підставі наказу № 22к від 10.01.2017 року відповідно до п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоровя. В день звільнення з роботи і до теперішнього часу відповідач не виплатив заробітну плату за період за період 2016 року (вересень, жовтень, листопад та грудень) по 10 січня 2017 року в сумі 11 754 грн. 33 коп. Після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 11 січня 2017 року по 11 червня 2017 року в розмірі 19 073,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до його початку надав заяву про уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 11 січня 2017 року по день винесення рішення, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 293,21 грн., справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача ПАТ «Лисичанськвугілля» ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, до його початку надала письмову заяву, де уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 11 січня 2017 року по день винесення рішення, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 293,21 грн., визнала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з копією паспорта серії ЕН 622553 виданого 09 січня 2008 року Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.2/

Згідно копії довідки № 2768 від 29.05.2017 року про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3/а.с.7/

Згідно з копією трудової книжки серії АА № 049265, 10.01.2017 року на підставі наказу № 22к ОСОБА_1 звільнений з посади підземного електрослюсаря 4 р. з повним робочим днем під землею ВП Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоровя /а.с.3/.

Згідно з копією довідки №1175 від 24.05.2016 року ОСОБА_1 в період з 23.09.2015 року по 11.03.2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції - м. Маріуполь Донецької обдасті /а.с.6/.

Відповідно до копії довідки Луганського комунального закладу "Обласний центр медико-соціальної експертизи" №005141 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 25% по довідці від 13.04.2016 року №905 /а.с.5/.

Згідно з копіями листів непрацездатності від 22.08.2016 року №355182, 16.01.2017 року №369745, 08.09.2016 року №356392, 21.09.2016 року №368895, 12.10.2016 року №356494, 22.10.2016 року №372624, 11.11.2016 року № 372680, 06.12.2016 року №372797, 16.122016 року № 372887 ОСОБА_1 тривалий час перебував на лікарняних у звязку з тимчасовою непрацездатністю /а.с.29-37/.

Відповідно до довідки ВП «Шахта ім. Д.Ф.Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 78 від 20.04.2017 року, сума заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_1 станом на 20 квітня 2017 року складає 11754 грн. 33 коп., середньоденна заробітна плата ОСОБА_1, виходячи з розміру його заробітної плати та кількості відпрацьованих днів за вересень та жовтень 2016 року, складає 114,23 грн. /а.с.9/

Відповідно до копії довідки ВП Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 110 від 06.09.2017 року, сума заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_1 станом на 06.09.2017 року складає 11764 грн. 71 коп., середньоденна заробітна плата ОСОБА_1, виходячи з розміру його заробітної плати та кількості відпрацьованих днів за січень та лютий 2015 року, складає 293,21 грн. /а.с.38/

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем, проте на день звільнення і по теперішній час з ним не було проведено остаточного розрахунку з виплати заборгованості з заробітної плати.

Відповідно до ст.7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08) від 19.10.73 р., Держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до абз. 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати №, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна зарплата обчислюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Відповідно до п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При проведенні розрахунків суд виходить з розміру середньоденної заробітної плати, зазначеної в довідці ВП Шахта ім. Д.Ф. Мельникова» ПАТ «Лисичанськвугілля» № 110 від 06.09.2017 року, де вказано, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 293,21 грн. і не бере до уваги відомості, зазначені у довідці №78 від 20.04.2017 року, оскільки саме в довідці № 110 від 06.09.2017 року розмір середньоденної заробітної плати розраховано, виходячи з періоду роботи, коли ОСОБА_1 фактично працював, а не перебував на лікарняному у звязку з тимчасовою непрацездатністю, що узгоджується з вимогами п.8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, щодо порядку обчислення середньоденної заробітної плати, яка визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин) та не заперечується представником відповідача.

Виходячи з розміру середньоденного заробітку ОСОБА_1, та враховуючи кількість робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем його звільнення з 11.01.2017 року - по день ухвалення рішення 15.09.2017 року, яка складає:

- січень 2017 року 15 днів,

- лютий 2017 року 20 днів,

- березень 2017 року - 22 днів,

- квітень 2017 року 19 днів,

- травень 2017 року - 20 днів,

- червень 2017 року - 20 днів,

- липень 2017 року 21 день,

- серпень 2017 року 22 дні,

- вересень 2017 року - 11 днів

всього 170 днів, загальний розмір суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1. складає 49 845,70 грн. (170 днів х 293,21 грн.).

Такий порядок розрахунків узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 21 січня 2015 року у справі №6-195цс14 та у справі №6-2807цс16.

Враховуючи викладене та беручи до уваги визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та вважає, що вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Лисичанськвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 49 845 (сорок девять тисяч вісімсот сорок пять) грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.О. ШЕВЧЕНКО (КРАСНОКУТСЬКА)