233 № 233/818/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Франчук А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 39429,82 грн. за кредитним договором б/н від 27.09.2012 року, яка складається з такого:

- 3899,24 грн. - заборгованість за кредитом;

- 30176,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1583,80 грн. процентна складова,

а також понесені ним судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 27 вересня 2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав.

У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2017 року має заборгованість у розмірі 39429,82 грн., яка складається з такого:

- 3899,24 грн. - заборгованість за кредитом;

- 30176,78 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- штрафи: 500,00 грн. фіксована частина, 1583,80 грн. процентна складова.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк».

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» визнали частково, факт укладення кредитного договору із ПАТ КБ «ПриватБанк» та розмір заборгованості за тілом кредиту не оспорювали. Проте, вважали, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом позивачем визначений невірно. Крім того, вважали, що позивачем неправомірно нарахована неустойка за даним кредитним договором, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» накладений мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями на час проведення антитерористичної операції громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, визначених у затвердженому КМУ переліку, де провадилася антитерористична операція. Також просили застосувати позовну давність (а.с.133).

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути уклепаний лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що 27 вересня 2012 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та виявив бажання про оформлення на своє імя банківської послуги Кредитка «Універсальна 55 днів пільгового періоду», у якій зазначив свої персональні дані. У заяві відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також підтвердив факт ознайомлення та згоди з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані йому для ознайомлення (а.с.5).

З довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що Договором передбачена базова % ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) 2,5%; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.7-8).

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача з порядком та умовами погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплати нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших платежів.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.2.1.1.2.3,2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт надає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється на рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав, останній платіж за Договором здійснив 17 квітня 2014 року, що має відображення у розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.4-5), а також у виписці про рух коштів по рахунку (а.с.72-79), а також повністю визнано у судовому засіданні сторонами у справі.

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором б/н від 27.09.2012 року (а.с.4-5), вбачається, що станом на 31.01.2017 року нарахована позивачем заборгованість за кредитом складає 3899,24 грн., заборгованість за процентами складає 30176,78 грн., заборгованість за пенею та комісією складає 3000,00 грн., заборгованість по судовим штрафам 2353,80 грн., загальна сума заборгованості складає 39429,82 грн.

При цьому, із розрахунку заборгованості вбачається, що з 18 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року проценти за користування кредитними коштами нараховувались позивачем у розмірі більшому ніж 2,5% місяць.

Статтею 1056-1 ЦК України (в редакції чинній на момент укладення кредитного договору) встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1). Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпеченням, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.2). Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч.3). У разі застосування змінюваною процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договору періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовується нова ставка. У кредитному договору встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом в будь-якій момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника (ч.4).

З заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», підписаної відповідачем, вбачається, що ним погоджена процентна ставка по кредиту 2,5 % на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з 360 днів на рік). Зазначені документи, а також Умови та Правили надання банківських послуг в ПриватБанку не містять зазначення періодів, протягом яких процентна ставка може бути змінена, а також не містять зазначення порядку розрахунку процентної ставки, який дозволяв би точно визначити розмір процентної ставки за кредитом в будь-якій момент часу протягом строку дії кредитного договору. Отже погоджена сторонами процентна ставка по кредиту 2,5 % на місяць є фіксованою та не може бути змінена протягом усього строку кредитного договору.

Тож, проценти за користування кредитом, за період з 18 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року виходячи з процентною ставки 2,5% на місць повинні дорівнювати:

-з 18.04.2014 року по 31.01.2017 року 3899,24 грн. х 0,0833% (30%/360 днів) х 1014 днів прострочки = 3293,54 грн.

До цієї суми слід додати проценти, нараховані позивачем до 18.04.2014 року у розмірі 70,43 грн.

Тож, загальний розмір процентів за користування кредитом складає: 3293,54 грн. + 70,43 грн. = 3363,97 грн.

Суд також вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором неустойки (судових штрафів) у розмірі 2353,80 грн. нарахованих при подачі позову, оскільки 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП).

Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2).

Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Як встановлено судом, відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач звільняється від сплати неустойки (штрафів) у розмірі 2353,80 грн. на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором б/н від 27.09.2012 року.

Крім того, позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості за Договором не зазначив яку суму з нарахованих 3000,00 грн. складає пеня, а яку комісія. Відсутність розрахунку та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Тому, у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3000,00 грн. слід також відмовити.

Таким чином, без врахування нарахованих комісії та пені, а також штрафів, загальний розмір заборгованості відповідача за договором б/н від 27.09.2012 року становить 7263,21 грн., та складається з: 3899,24 грн. заборгованість за кредитом; 3363,97 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

Отже, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 27.09.2012 року у загальному розмірі 7263,21 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності та вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Як встановлено судом, відповідачу в рамках кредитного договору б/н від 27.09.2012 року видана кредитна картка №848788, яка мала термін дії 10.2015 року (а.с.113), останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 17.04.2014 року. Позивач позов про стягнення заборгованості предявив до суду 22.02.2017 року, тобто в межах позовної давності.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд пропорційно розміру задоволених вимог присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 вересня 2012 року у розмірі 7263 (сім тисяч двісті шістдесят три) грн. 21 коп., яка складається з такого:

- 3899 (три тисячі вісімсот девяносто девять ) грн. 24 коп. - заборгованість за кредитом;

- 3363 (три тисячі триста шістдесят три) грн. 97 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЕДРПОУ 14360570 на розрахунковий рахунок 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В.Каліуш