Справа № 758/8922/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

13 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н.М.,

при секретарі Філіпповій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитинуутримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м.Києва перебуває цивільна справа за позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,0 грн. щомісяця.

11.12.2017 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на житловий будинок та земельну ділянку, з належними до будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, та автомобіль НОМЕР_1, що належить відповідачу на праві власності. Заява мотивна тим, що відповідач стверджує про відсутність шлюбних відносини з позивачем з квітня 2006. Вважає, що у зв*язку із ситуацією, що склалася, відповідач може продати все належне йому майно, яке вони придбали у період шлюбу, що в подальшому може призвести до невиконання рішення судув частині сплати аліментів.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суддяприходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 151 ч. 3, 153 ч. 1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження без повідомлення відповідача та осіб, які беруть участь у справі, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.

Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Дана правова норма, визначає конкретну, встановлену рішенням суду суму, що в подальшому буде стягуватись кожного місяця, строк, такого стягнення триває до повноліття дитини.

Вказаний розмір аліментів є спірним та підлягає перевірці судом. Тому, забезпечення позову, шляхом накладення арешту на згадані вище - житловий будинок, земельну ділянку,та автомобіль, є не співмірним.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, викладені підстави для забезпечення позову, а саме твердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, є неналежно обґрунтованими, мають характер формальних посилань, не підтверджені жодними належними і допустимим доказами, відтак можуть бути оцінені лише як припущення, які не можуть бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не обґрунтовано належним чином необхідність забезпечення позову, не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, то суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Відмова позивачу в задоволенні вказаної заяви не позбавляє його права, при необхідності, подати нову заяву про забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова