Справа № 361/6375/16-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/4264/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 02.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», перейменованого в подальшому на публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ОСОБА_3 укладено договір про іпотечний борг №1374, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 700 000 грн., зі сплатою 20 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту 20 серпня 2018 року. На забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний борг, 21 серпня 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладений іпотечний договір №1375, за умовами якого відповідач передала банку в іпотеку:земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с.Зазим'я, вул.Пролетарська та житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Пролетарській, 5 у с.Зазим'я Броварського району Київської області, які належать їй на праві власності.

Позивач зазначав, що 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладений договір відступлення права вимоги, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» набуло право вимоги за договором про іпотечний борг від 21 серпня 2008 року. Також 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, за умовами якого до ПАТ «Альфа-Банк» перейшли усі права первинного кредитора за усіма договорами забезпечення, в тому числі, за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року.

У звязку з неналежним виконанням позичальником зобовязань за договором про іпотечний борг станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 642 493 грн. 96 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 367 120 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 275 373 грн. 96 коп.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що ПАТ «Альфа Банк» згідно з умовами іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний борг №1374 від 21 серпня 2008 року, яка станом на 31 серпня 2016 року становить 642 493 грн. 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 367 120 грн., заборгованість по відсотках у розмірі 275 373 грн. 96 коп., звернути стягнення на предмети іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с. Зазим'я, вул. Пролетарська та житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Пролетарській, 5 у с. Зазим'я Броварського району Київської області, що складається з: 1-літ.А житловий будинок загальною площею 133,7 кв.м.; 2-літ.Е погріб; 3-літ.Ж погріб; 4-літ.Л вбиральня; 5-літ.К колодязь, 6 огорожа, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також позивач просив стягнути з відповідача на свою користь судовий збір у розмірі 9 637 грн. 41 коп.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2017 року в позові ПАТ «Альфа Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. При цьому вказується, що висновки суду про неправильне визначення позивачем розміру заборгованості по тілу кредиту не можуть бути підставою для відмови в позові у повному обсязі. Також позивач вказує, що судом не враховано, що рішення Деснянського районного суду м.Києва від 17 грудня 2015 року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 421 026 грн. 86 коп., не виконане та зобовязальні правовідносини за кредитним договором не припинені.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив із того, що встановити розмір зобовязання на момент звернення позивача до суду не можливо у звязку з неправильним зазначенням позивачем тіла кредиту, що в свою чергу призвело до неправильного підрахунку розміру відсотків за даним зобов`язанням. Також суд зазначив, що в матеріалах справи відсутня початкова ціна предмета іпотеки.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна у звязку з неповним з`ясуванням судом обставини, що мають значення для справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до статті 1054 ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частинами першою та третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобовязаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

При цьому статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 серпня 2008 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», перейменованого в подальшому на ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та ОСОБА_3 укладений договір про іпотечний борг №1374 (зі змінами та доповненнями до нього відповідно до договору від 02 березня 2011 року), за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 700 000 грн., зі сплатою 20% річних з кінцевим терміном повернення кредиту 20 серпня 2018 року.

На забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний борг, 21 серпня 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №1375, відповідно до умов якого відповідач передала банку в іпотеку: земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с.Зазим'я, вул. Пролетарська та житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Пролетарській, 5 у с. Зазим'я Броварського району Київської області, який складається з: 1-літ.А житловий будинок загальною площею 133,7 кв.м.; 2-літ.Е погріб; 3-літ.Ж погріб; 4-літ.Л вбиральня; 5-літ.К колодязь, 6 огорожа, якіналежать на праві власності ОСОБА_2 (а.с.14-17).

Відповідно до пункту 5.1 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором про іпотечний кредит вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до договору про іпотечний кредит строки суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у передбачені договором про іпотечний кредит строки сум відсотків або при несплаті або частковій несплаті в строк сум неустойки, що передбачені договором про іпотечний кредит.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір відступлення прав вимоги, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» набуло усіх прав вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення, включно з правом вимагати від позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобовязань, правом на звернення стягнення за зобов`язаннями позичальників на заставлене майно, та іншими правами вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення (а.с.27-38).

Також 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передало ПАТ «Альфа-Банк» право вимоги за іпотечними договорами, в ому числі за іпотечним договором №1375, укладеного 21 серпня 2008 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 (а.с.39-43).

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобовязань за договором про іпотечний борг станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 642 493 грн. 96 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 367 120 грн. та заборгованість по відсотках у розмірі 275 373 грн. 96 коп., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.48).

З матеріалів справи вбачається, що 21 жовтня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» направило на адресу боржника ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 письмове повідомлення від 19 жовтня 2016 року за №81003, в якому просило усунути порушення умов договору про іпотечний борг від 21 серпня 2008 року. Також позивач попередив, що у разі невиконання цієї вимоги ПАТ «Альфа-Банк» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом подачі позову до суду (а.с.49-50).

По справі встановлено, що у серпні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк», у звязку із допущеною заборгованістю зі сплати чергових платежів, скористалося своїм правомна пред'явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №1374 від 21 серпня 2008 року у розмірі 421 026 грн. 86 коп. При цьому судом встановлено, що у період з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2015 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 421 026 грн. 86 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 304 840 грн. 83 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 116 216 грн. 03 коп. Вказане рішення суду набрало законної сили 28 грудня 2015 року (а.с.93-95).

Таким чином, рішенням суду встановлено, що розмір достроково стягнутого тіла кредиту становить 304 840 грн. 83 коп., а заборгованість за відсотками, яка утворилась у період з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2015 року, складає 116 216 грн. 03 коп.

На виконання вказаного рішення суду 16 травня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №754/1374914-ц.

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в м.Києві від 04 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №754/1374914-ц від 16 травня 2016 року.

Матеріали справи не містять даних про виконання ОСОБА_3 вказаного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року і таких доказів представник відповідача відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України суду не надав.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-1206цс15, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості за договором про іпотечний борг в рахунок виконання якого підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки станом на 31 серпня 2016 року становить 531 129 грн. 16 коп., яка складається із встановленого рішенням суду достроково стягнутого тіла кредиту у сумі 304 840 грн. 83 коп. та заборгованості за відсотками у розмірі 226 318 грн. 33 коп. (116 216 грн. 03 коп. - з 30 вересня 2008 року по 14 серпня 2015 року встановлено рішенням суду + 110 102 грн. 30 коп. - з 15 серпня 2015 року по 31 серпня 2016 року нарахування відсотків здійснено відповідно до пункту 3.2 договору про іпотечний борг (тіло кредиту/100?відсотки річні = отримана сума річних/365? кількість днів в обліковому періоді = сума до сплати за період).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.213,214 ЦПК України наведеного вище не врахував, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку, що встановити розмір зобовязання на момент звернення позивача до суду не можливо.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду про відмову в позові у звязку з відсутністю в матеріалах справи початкової ціни предмета іпотеки, з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, ПАТ «Альфа-Банк» просило визначити початкову ціну реалізації предмета іпотеки на рівні вартості предмета іпотеки, яка буде встановлена субєктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. При цьому позивачем не було зазначено початкову ціну предмета іпотеки в грошовому вираженні.

Згідно з ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Положеннями ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо та аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку, що у розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 27 травня 2015 року (справа № 6-61цс15), в постанові від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-1935цс15) та в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-1561цс15), яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин, посилання позивача в прохальній частині позовної заяви на визначення початкової ціни реалізації предмета іпотеки на рівні вартості предмета іпотеки, яка буде встановлена субєктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Суд першої інстанції хоча і врахував наведені вище вимоги закону, однак у порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин, не розяснив позивачу право на подання суду доказів про оцінку предмета іпотеки та не попередив про наслідки вчинення або невчинення таких процесуальних дій.

Усуваючи вказані порушення, допущені судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції, сприяючи стороні позивача у здійсненні процесуальних прав у відповідності до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України запропонував представнику позивача надати суду докази про оцінку предмета іпотеки та попередив про наслідки невчинення таких процесуальних дій.

При апеляційному розгляді справипредставник ПАТ «Альфа-Банк» надав звіт про незалежну оцінку, який складений товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Ассіст» № ВА 171020-001 від 23 жовтня 2017 року, відповідно до якого станом на 20 жовтня 2017 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Пролетарській, 5 у с. Зазим'я Броварського району Київської області та земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с. Зазим'я, вул. Пролетарська становить 2 560 647 грн. (а.с.176-248).

Визначена у звіті ціна предмета іпотеки представником відповідача не спростована.

Таким чином, колегія суддів вважає, що початкова ціна продажу предмета іпотеки підлягає встановленню у розмірі 2 560 647 грн., яка визначена субєктом оціночної діяльності станом на час вирішення справи.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 зобовязання за договором про іпотечний боргналежним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість та банк згідно із Законом України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів приходить до висновку, що у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором про іпотечний борг від 21 серпня 2008 року, яка станом на 31 серпня 2016 року становить 531 129 грн. 16 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 304 810 грн. 83 коп. та заборгованість по відсотках у розмірі 226 318 грн. 33 коп., слід звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с. Зазим'я, вул. Пролетарська та житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Пролетарській, 5 у с. Зазим'я Броварського району Київської області, який складається з: 1-літ.А житловий будинок загальною площею 133,7 кв.м.; 2-літ.Е погріб; 3-літ.Ж погріб; 4-літ.Л вбиральня; 5-літ.К колодязь, 6 огорожа, якіналежать на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 2 560 647 грн.

За таких обставин, рішення суду не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи та порушенням судом норм матеріального і процесуального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ПАТ «Альфа-Банк» при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 9 634 грн., а при подачі апеляційної скарги 10 602 грн. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і позов ПАТ «Альфа-Банк» задовольняє частково, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит №1374 від 21 серпня 2008 року, яка станом на 31 серпня 2016 року становить 531 129 (пятсот тридцять одна тисяча сто двадцять девять) грн. 16 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 304 810 грн. 83 коп. та заборгованість по відсотках у розмірі 226 318 грн. 33 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення - обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :01:006:0011, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, Зазимська сільська рада, с. Зазим'я, вул. Пролетарська та житловий будинок з надвірними будівлями за №5, який розташований по вул. Пролетарській у с. Зазим'я Броварського району Київської області, який складається з: 1-літ.А житловий будинок загальною площею 133,7 кв.м.; 2-літ.Е погріб; 3-літ.Ж погріб; 4-літ.Л вбиральня; 5-літ.К колодязь, 6 огорожа, що належать на праві власності ОСОБА_2шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки у розмірі 2 560 647 (два мільйони пятсот шістдесят тисяч шістсот сорок сім) грн.

У задоволенні решти позовних вимог публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у розмірі 16 730 грн. 93 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді