УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що з 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року він проживав однією сім'єю з ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_3 в приватизованій однокімнатній квартирі АДРЕСА_1.

Під час спільного проживання з ОСОБА_4 вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет та були пов'язані спільним побутом.

У 2016 році ОСОБА_4 захворіла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року - померла.

Посилаючись на те, що він за час хвороби опікувався ОСОБА_4 та матеріально її забезпечував, просив суд встановити факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 з липня 1992 року по день її смерті з наданням йому права на спадкування за законом після її смерті разом зі спадкоємцем першої черги за законом - ОСОБА_3

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області

від 09 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року, позовні вимоги задоволено частково.

Встановлено факт постійного проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_4 з липня

1992 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 грн. понесених витрат по оплаті судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення в частині вимог про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з доведеності факту спільного проживання позивача з ОСОБА_4 в період з липня 1992 року по день її смерті, ведення спільного господарства та бюджету, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Вирішуючи спір в частині вимог про надання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, суд виходив з того, що відповідно до ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини.

Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Встановивши, що позивач і ОСОБА_4 тривалий час проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу та, врахувавши відсутність доказів на підтвердження тривалого опікування, матеріального забезпечення та надання іншої допомоги позивачем померлій ОСОБА_4 за наявності в неї тривалої хвороби, що призвела до безпорадного стану, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 09 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 11 липня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня