АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1130/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

прокурора Куліш А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року у справі за заявою прокурора Жашківського району Черкаської області в інтересах держави в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2010 року прокурор Жашківського району Черкаської області в інтересах держави в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись в обгрунтування заяви на те, що 30 грудня 1998 року помер ОСОБА_7, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, розміром 2.57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 35 417 грн.60 коп.

Вказана земельна ділянка належала померлому ОСОБА_7 на праві приватної власності на землю згідно державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 047137.

Заявник вказує, що спадкоємці за законом чи за заповітом із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_7 до Жашківської Державної нотаріальної контори не звертались.

В звязку з тим, що вищевказане спадкове майно ніким не успадковане, прокурор Жашківського району Черкаської області звернувся до Жашківського районного суду Черкаської області із відповідною заявою та, посилаючись на норми статті 1277 ЦК України, просив визнати спадщину у вигляді земельної ділянки розміром 2.57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 35417,60 грн., яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 відумерлою і передати вказану земельну ділянку у власність територіальної громади с.Сорокотяги в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року визнано спадщину, яка складається із земельної ділянки розміром 2.57 га, вартістю 35417,60 грн., яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, відумерлою.

Передано у власність територіальної громади с. Сорокотяги в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області вказану земельну ділянку площею 2.57 га , вартістю 35417,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, як особа, яка не приймала участі в розгляді справи, але вважає, що прийняте судом першої інстанції рішення впливає на обсяг його законних прав та інтересів, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтованим, постановленим при неповному зясуванні обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення заяви по суті та таким, що прийняте із порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити прокурору Жашківського району Черкаської області у задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення, ухвалене судом першої інстанції рішення до скасування із ухваленням нового рішення, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги прокурора Жашківського району Черкаської області, викладені ним в заяві про визнання спадщини відумерлою, послався на відсутність спадкоємців у померлого 30.12.1998 року ОСОБА_7, та на наявність у звязку із цим правових підстав для визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки площею 2,57 га., яка знаходиться на території Сорокотязької сільської ради та передачі даної земельної ділянки у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

При цьому, матеріальною підставою для задоволення заяви прокурора, суд першої інстанції послався на приписи статті 1277 ЦК України, яка регулює питання відумерлості спадщини.

Проте, до висновків про необхідність задоволення заяви прокурора суд першої інстанції прийшов із порушенням норм матеріального права.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, а саме запису акта про смерть № 1 від 02 січня 1999 року Сорокотязької сільської Ради, ОСОБА_7 помер 30 грудня 1998 року (а.с.7.)

Як вбачається з інформації відділу земельних ресурсів у Жашківському районі в склад спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, входить земельна ділянка площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість якої з урахуванням коефіцієнта індексації на 2010 рік становить 35417,60 грн. (а.с.3). Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_7 на праві приватної власності на землю згідно державного акту на право власності на землю серія ІІІ-ЧР № 047137 (а.с.6)

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, а тому до правовідносин, повязаних із вирішенням питань щодо спадщини, яка відкрилася в 1998 році, слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Час смерті ОСОБА_7, 30 грудня 1998 року, відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, є часом відкриття спадщини.

Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, у вигляді земельної ділянки площею 2,57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відумерлою, заявник послався на норму статті 1277 ЦК України, який набрав чинності з 1.01.2004 року.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, при цьому вказана заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини, застосовується лише до тих цивільних відносин, що виникли після набрання кодексом чинності, тобто після 1 січня 2004 року (ст. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Викладене повністю узгоджується із розясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», про те, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України при умові, що спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР .

Розглянувши заяву прокурора, суд першої інстанції не врахував, що на час виникнення спірних правовідносин /моменту смерті спадкодавця ОСОБА_7 30.12. 1998 року/ був чинним Цивільний кодекс Української РСР 1963 року та, в порушення вимог закону, розглянув справу на підставі норм Цивільного кодексу України 2004 року, що свідчить про неправильне застосування судом норм матеріального права.

Цивільним кодексом Української РСР не було передбачено визнання спадщини відумерлою, а заява про визнання майна безхазяйним в порядку статті 137 ЦК Української РСР не подавалася.

Вищенаведене свідчить, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення порушені норми матеріального права, у звязку із чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора Жашківського району Черкаської області про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2010 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви прокурора Жашківського району Черкаської області в інтересах держави в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки розміром 2.57 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 і передачу вказаної земельної ділянки у власність територіальної громади с.Сорокотяги в особі Сорокотязької сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :