Провадження № 2/761/5442/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Яриновської Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), за участі третьої особи - Служби у справах дітей Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, із вищезазначеним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 серпня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб та зареєстровано його у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві. 27.09.2005 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Від шлюбу у стороні народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2005 року не бере участі у вихованні та догляді за дитиною, не цікавиться її розвитком, успіхами та здоров'ям, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не створює умов для отримання належної освіти, не піклується про її фізичних і духовний розвиток, будь-якої матеріальної допомоги на утримання, лікування, оздоровлення та розвиток дитини не надає, від сплати аліментів за рішенням суду ухиляється. Вищезазначене свідчить про те, що Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник Служби у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала позивач.

Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що з 01.08.2003 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано 27 вересня 2005 року.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

07.09.2017 року Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією складено висновок №105/01-2178/В-12 про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Службою у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2003 року по 27.09.2005 року. В цей період у подружжя народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З моменту розлучення і по цей час, відповідач жодного разу не виявив бажання бачити дитину, не приймав участі у її вихованні та матеріальному утриманні, не цікавився життям та здоров'ям дитини.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання з'ясовано, що гр. ОСОБА_1 разом з батьками та малолітнім сином проживають у трикімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира затишна та простора, об лаштована необхідними меблями та побутовою технікою, складається з окремих трьох кімнат, кухні, санвузла та допоміжних технічних приміщень. Все помешкання знаходиться в задовільному санітарно-гігієнічному стані.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачені обов'язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною.

Відповідно до ст. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей

Відповідно до ст. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, жодним чином не забезпечує утримання сина, його належний розвиток, дитину не відвідує, чим свідомо уникає виконання своїх батьківських обов'язків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому ОСОБА_2 має бути позбавлений батьківських прав у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_4.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 150 - 155, 164 - 166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 223, 224, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК