У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши заяву представника позивача Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № KF026616 від 09 червня 2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 1 300 000,00 грн. на строк до 08 червня 2035 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 22 листопада 2017 року становить у розмірі 1 263 748,63 грн., що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1 180 529,02 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 82 636,49 грн., заборгованість за пенею у розмірі 583,12 грн. У зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 22 листопада 2017 року у розмірі 1 263 748,63 грн. та витрати по сплаті судового збору.

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу, зокрема на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про наявність відкритих рахунків на ім'я ОСОБА_2, тому у задоволенні заяви представника позивача Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти слід відмовити.

Крім того, представник позивача просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу, зокрема на: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Частиною 4 ст.334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 18 серпня 2017 року ОСОБА_2 належить на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3

Однак у поданих до суду матеріалах відсутні відомості про належність цього майна відповідачу на час розгляду справи.

Оскільки для забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно необхідно з'ясовувати належність майна особі, суд вважає неможливим задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу на праві приватної власності, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про забезпечення позову відмовити.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя Н.Є.Арапіна