Копія Справа № 326/767/17
Провадження № 2/326/302/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

за участю: представника позивача Тарана К.В.,

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Токмак-Центр» до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ПП «Токмак-Центр» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 01.06.2017 року судовий наказ № 326/519/17-ц від 10.05.2017 року за заявою ПП «Токмак-Центр» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - скасовано. Цією ухвалою встановлений факт прийняття спадщини ОСОБА_5, а саме: квартири АДРЕСА_1, з моменту відкриття спадщини - з 12.02.2015 року.

ОСОБА_5, прийнявши в спадщину 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, прийняла й обов'язки з утримання майна, як і співвласники цього будинку - є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч.1 ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги".

За отримані послуги боржником в липні 2015 року сплачені кошти в сумі 355,22 грн., що підтверджується розрахунком та засвідчується її воля до настання відповідних правових наслідків з отримання послуг (ч.2 ст.205 ЦК України) та бажання укласти договір (ч.2 ст.642 ЦК України).

Свої зобов'язання з надання житлово-комунальних послуг позивач виконує в повному обсязі. Боржник свої зобов'язання, щодо оплати за отримані послуги не виконує. Загальна заборгованість за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року за отримані послуги склала 1980 грн. 26 коп., що підтверджується розрахунком. Частка боржника від зального боргу складає 990,13 грн. (1980,26 грн.:2 = 990,13грн.).

Між сторонами фактично укладено договір про надання послуг, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, а поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а тому, згідно ч.2 ст. 205 ЦК України, даний договір вважається укладеним з моменту надання заявником (виконавцем) та прийняття боржником послуги з утримання будинку і прибудинкової території.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.; інфляційні втрати - 66,70 грн.; три відсотки річних - 32,64 грн.; судовий збір - 1600 грн., а всього 2689,47 грн. (а.с.3-4).

07.11.2017 року та 14.11.2017 року від позивача надійшли заяви, в яких він просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року в розмірі 1/2 частки від основного боргу - 990,13 грн.; інфляційні втрати - 66,70 грн.; три відсотки річних - 32,64 грн.; витрати по оплаті судового збору - 1600 грн. та витрати, пов'язані з явкою представника позивача до суду 29.06.2017 року, 21.07.2017 року, 10.08.2017 року, 30.08.2017 року, 18.10.2017 року, в розмірі 2861,04 грн., а всього 5550,51 грн. (а.с.175, 198).

Ухвалою суду від 29.11.2017 року залучено до участі у справі за даним позовом, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.196).

Представник позивача - Таран К.В., в судовому засіданні позовні вимоги та підстави, на яких вони ґрунтуються, підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що після смерті у лютому 2015 року батьків, відповідачка звернулася до позивача з питання надання довідки про склад сім'ї, яка проживала у квартирі АДРЕСА_1, для оформлення спадщини. Відповідачці було роз'яснено, що на момент її звернення є заборгованість з оплати за надані за вказаною адресою житлово-комунальні послуги та виписано квитанцію на суму 355,22 грн. на ім'я ОСОБА_8 - матері відповідачки, яка до смерті проживала за даною адресою. Вказана сума по зазначеній квитанції була оплачена ОСОБА_5, оскільки вона отримала цю квитанцію та надала доказ щодо оплати і отримала довідку про склад сім'ї. 02.09.2015 року ОСОБА_5 звернулась з письмовою заявою на ім'я директора ПП «Токмак-Центр», в якій повідомила, що її батьки померли і просила не нараховувати житлово-комунальні послуги до прийняття нею спадщини. 09.09.2015 року ОСОБА_5 було надано роз'яснення, що вона, як спадкоємець зобов'язана займатися утриманням спадкового майна, направлено договір з пропозицією його укласти, але вказані відповідь на заяву, договір та пропозиція його укласти повернулися у зв'язку з їх неотриманням відповідачкою. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, тому ОСОБА_5 є належним відповідачем, вона зобов'язана приймати участь в утриманні житла. Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На запитання представника відповідачки - ОСОБА_3, представник позивача пояснив, що відомостей про реєстрацію частини квартири АДРЕСА_1, на праві власності за ОСОБА_5 у відповідача немає. Також немає відомостей, що ОСОБА_5 була членом сім'ї власника даної квартири та проживала у квартирі. ОСОБА_5 не є наймачем цієї квартири, не була в ній зареєстрована. Після заяви ОСОБА_5 про те, що вона оформлює спадщину, особовий рахунок за вказаною адресою було оформлено на ім'я відповідачки. Доказів, що ОСОБА_5 виставлялися рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що вона їх отримала або відмовилась від їх отримання немає. Заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг виникла з моменту прийняття ОСОБА_5 спадщини та виникнення у неї обов'язків з утримання майна.

В судове засідання 08.11.2017 року та наступні судові засідання представник позивача, який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не з'явився, надавши письмові заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.175, 188, 202).

Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, надавши право представляти її інтереси представникам та надавши письмові пояснення, в яких позовні вимоги не визнала, зазначила, що за адресою: м. Токмак, АДРЕСА_1 (раніше Революційна), будинок № 32, кв. 6, вона ніколи зареєстрована не була, право власності ні на частину цієї квартири, ні на квартиру в цілому за нею не зареєстроване. Стаття 1268 ЦК України регламентує прийняття спадщини спадкоємцями, які постійно проживали із спадкодавцем, а дії спадкоємця, який не проживав постійно зі спадкоємцем регулює частина перша ст. 1269 ЦК України, яка встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що вона і зробила. Проте свідоцтва про право на спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1, як це передбачено ст. ст. 1296, 1297 ЦК України вона до цього часу не отримала. Ст. 1298 ЦК України вказує, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, не встановлюючи граничних термінів для отримання вказаного свідоцтва. Відповідно до норм ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державній реєстрації прав підлягає право власності. У неї на цей час не виникло права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру не отримала і вказане право за нею в Державному реєстрі прав на нерухомість не зареєстроване. Вона не була орендарем або наймачем вказаної квартири, не є власником квартири, ніколи там не проживала, послуг від позивача не отримувала і не може вважатися споживачем. Більш того, 02.09.2015 року вона письмово звернулась до позивача із заявою, в якій повідомила про смерть батьків, повідомила що квартира є нежилою і просила до вступу її в право спадщини припинити надання всіх комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1. Однак, позивач, не зважаючи на відсутність у неї права власності на квартиру або договору найму квартири та її заяви, самовільно, всупереч установленому законом порядку, перереєстрував особовий рахунок з покійної матері на її ім'я та намагається на цій підставі стягнути з неї грошові суми. Вона не сплачувала у липні 2015 року ніяких коштів за нібито отримані послуги, крім того в платіжному документі, наданому суду позивачем, у якості платника вказана ОСОБА_9, при тому, що така особа ніколи в квартирі не проживала, її мати, на ім'я якої було відкрито особовий рахунок для сплати коштів за комунальні послуги, звали ОСОБА_8. Таким чином, вказане не засвідчує її волі до настання правових наслідків з отримання послуг та бажання укласти договір. Вона не отримувала лист з пропозицією виконати свій обов'язок споживача щодо укладення договору, який, як вказує позивач, був направлений їй 09.09.2015 року, не отримувала і проектів договору. Для укладення договору з позивачем немає правових підстав, оскільки до цього часу у неї не виникло право власності на вказану квартиру. Між нею та позивачем не виникло ні договірних відносин, ні фактичних відносин, вона та члени її родини у зазначеній квартирі не проживали, житлово-комунальні послуги їй фактично не надавались, тому відсутня і заборгованість по їх оплаті. Жодного рахунку за надані житлово-комунальні послуги на її адресу ніколи не виставляли, що також підтверджує відсутність будь-яких відносин між нею та позивачем. Акти та наряди, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, містять чисельні недоліки, а тому не підтверджують її обов'язку по оплаті житлово-комунальних послуг. Копії документів, доданих до позову, підписані особами, які не мають на це права. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.210-217).

Представник відповідачки - ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пояснив суду, що при розгляді справ даної категорії Верховний Суд визначився, що заборгованість за житлово-комунальні послуги стягується з власника квартири, при цьому перевіряється право власності; з наймача (орендаря). Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені ПКМУ від 24.01.2006 року №45, у пункті 2 визначають, що користування приміщеннями житлових будинків здійснюється згідно з свідоцтвом про право власності або договором найму (оренди). Згідно із п. 10 цих Правил мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі): мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням; можуть обирати відповідальну за виконання встановлених правил особу; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. Для того, щоб ОСОБА_5 була споживачем, вона повинна бути власником квартири або наймачем (орендарем), або проживати в цій квартирі. Проте, ОСОБА_5 не є власником, наймачем або орендарем квартири АДРЕСА_1, ніколи не була мешканцем цієї квартири. Доказів у спростування вказаного позивачем не надано. Неможливо погодитись з посиланням представника позивача на те, що між позивачем та ОСОБА_5 існує договір. Відповідно до ст. 226 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно із ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Стаття 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» читко визначає істотні умови договору на надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.1 ст. 32 цього Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Він вважає, що відносини між позивачем та відповідачем виникли в результаті того, що позивач без будь-яких правовстановлюючих документів, без будь-якої правової підстави, самостійно, без волі відповідачки змінив прізвище в особовому рахунку з ОСОБА_8 на ОСОБА_5 Частина перша ст. 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Закон надає строк у шість місяців, щоб визначитися: чи бажає спадкоємець прийняти спадщину, чи є інші спадкоємці, чи є у цього спадкоємця право на спадщину. Діючим законодавством встановлено, що право на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. ОСОБА_5 на цей час не є ні власником, ні співвласником, ні наймачем (орендарем) вказаної квартири, не мешкає у цій квартирі, у неї немає обов'язку сплачувати заборгованість за житлово-комунальні послуги. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалах цього суду, у разі відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг позивач повинен навести обсяг та види житлово-комунальних послуг, які фактично надавались, зазначити чи користувався відповідач цими послугами. В даному випадку позивачем це не було зроблено. Акти, складені працівниками підприємства позивача, не містять жодної цифри, але містять посилання на графіки, які до актів взагалі не додані. Вказані акти не підписані жодним споживачем цих послуг, в них не зазначено які саме послуги надавались ОСОБА_5 В деяких актах не зазначено дату їх складання, акти не містять підпису голови комісії. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідачки - ОСОБА_4, в судовому засіданні підтримав пояснення представника відповідачки ОСОБА_3

Треті особи - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з'явилися, надавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.208).

Вислухавши представника позивача, представників відповідачки, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору, посвідченого 16 листопада 1998 року приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу Запорізької області, зареєстрованого в реєстрі за № 1227, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.87).

Згідно із повідомленням КП БТІ «Абрис» Виконкому Токмацької міської ради від 16.08.2017 року, згідно паперових носіїв інвентаризаційних справ, що зберігаються в архіві, станом на 01.01.2013 року, нерухоме майно : квартира за адресою: АДРЕСА_1, обліковується за: ОСОБА_6 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу; ОСОБА_7 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу; ОСОБА_10 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу; ОСОБА_8 - 1/4 частка, на підставі договору обміну від 16.11.1998 року, р.№1227, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького нотаріального округу (а.с.86).

Згідно із свідоцтвами про смерть ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.161-162).

Згідно із довідкою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу від 30.05.2017 року із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8, яка проживала за адресою: АДРЕСА_2, з метою оформлення спадкових прав на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, звернулась ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, але не оформила спадкових прав (а.с. 117).

Згідно із повідомленнями приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу від 01.11.2017 року, спадкова справа після смерті 12.02.2015 року ОСОБА_10 не заведена. Спадкоємцем є дружина - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, але не оформила своїх спадкових прав. Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило.

08.07.2015 року надійшла заява ОСОБА_5 про прийняття спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8, у зв'язку з цим 08.07.2015 року було відкрито спадкову справу №100/2015. ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_8, на підтвердження чого нею було надане свідоцтво про народження. 09.07.2015 року надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_6, дочки спадкодавця, на користь ОСОБА_5 Від інших осіб заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило. Інформації про наявність або відсутність інших спадкоємців за законом або за заповітом немає (а.с.172-173).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: затвердження та реалізація місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, участь у розробленні та реалізації відповідних державних і регіональних програм; встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; затвердження норм споживання та якості житлово-комунальних послуг, контроль за їх дотриманням; визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації; забезпечення населення житлово-комунальними послугами необхідних рівня та якості; встановлення зручного для населення режиму роботи виробників та виконавців; інформування населення відповідно до законодавства про реалізацію місцевих програм у сфері житлово-комунального господарства, а також щодо відповідності якості житлово-комунальних послуг нормативам, нормам, стандартам та правилам; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів у сфері житлово-комунальних послуг; проведення моніторингу виконання місцевих програм розвитку житлово-комунального господарства; вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №143 від 22.06.2006 року ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а.с.10). Згідно із Переліком житлових будинків і споруд, що є додатком до вказаного рішення, ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання, в тому числі, і будинку АДРЕСА_1 (а.с.10 зворотній бік).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №224 від 28.08.2008 року погоджено для ПП «Токмак-Центр» розмір тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій для населення за 1 кв м загальної площі (а.с.11).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №59 від 23.02.2012 року з 01.03.2012 року ПП «Токмак-Центр» визначено виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (а.с.69).

25.12.2014 року між виконавчим комітетом Токмацької міської ради та ПП «Токмак-Центр» укладено договір на утримання житлових будинків і прибудинкових територій житлового фонду (70-71). У Переліку будинків та прибудинкових територій житлового фонду Токмацької міської ради, який передається в обслуговування ПП «Токмак-Центр», що є додатком до вказаного договору, зазначено будинок АДРЕСА_1 (а.с.72).

Рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради №66 від 26.03.2015 року встановлено з 01.05.2015 року для ПП «Токмак-Центр» перелік послуг і розмір тарифу на утримання будинків та прибудинкових територій для населення та суб'єктів господарювання за 1 кв м загальної площі, періодичність та строки надання послуг (а.с.12).

Розпорядженням голови обласної державної адміністрації №275 від 19.05.2016 року АДРЕСА_1, розташована у м. Токмак, перейменована на АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Приватне Підприємство «Токмак-Центр» зареєстроване у вказаному реєстрі (а.с.9).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Згідно із ст. 19 вказаного Закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Відповідно до п.6 ч. 1 та п.1 ч.3 ст. 20 цього Закону споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 21 даного Закону виконавець зобов'язаний: підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 26 зазначеного Закону істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є: 1) найменування сторін; 2) предмет договору; 3) вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; 4) порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги; 5) порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; 6) права та обов'язки сторін; 7) порядок контролю та звіту сторін; 8) порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг; 9) визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу; 10) порядок обслуговування мереж та розподіл повноважень щодо їх експлуатації та відновлення (ремонту); 11) умови доступу в квартиру, будинок, приміщення, на земельну ділянку для усунення аварій, неполадок, огляду мереж, зняття контрольних показників засобів обліку; 12) порядок здійснення ремонту; 13) відповідальність сторін та штрафні санкції за невиконання умов договору; 14) порядок вирішення спорів; 15) перелік форс-мажорних обставин; 16) строк дії договору; 17) умови зміни, пролонгації, припинення дії договору; 18) дата і місце укладення договору. 2. Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Договір на надання житлово-комунальних послуг набирає чинності з моменту його укладення.

Відповідно до ч.1 ст. 29 вказаного Закону договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно із ч.1 ст. 32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №45 від 24.01.2006 року, встановлено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зазначених норм закону споживачем є, зокрема фізична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст. 3 вказаного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 даного Закону Державній реєстрації прав підлягає право власності.

За нормами Цивільного Кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

В судовому засіданні встановлено, що власник 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. ОСОБА_8 - власник 1/4 частки вказаної квартири та спадкоємець ОСОБА_10, яка спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_5 звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8, але спадкових прав не оформила, не здійснила державну реєстрацію права власності на 1/2 частку зазначеної квартири.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10.08.2017 року відомості щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні (а.с.82).

Згідно із паспортом, довідкою виконкому Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 20.07.2017 року та довідкою Приморської міської ради Приморського району Запорізької області від 25.07.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 13 жовтня 2001 року по 13 липня 2017 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. З липня 2017 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.60, 61, 66).

Таким чином, судом встановлено, що на цей час у ОСОБА_5 не виникло право власності на квартиру або її частину, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вона не є орендарем чи квартиронаймачем цієї квартири, тобто не є учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг, які надаються за вказаною адресою.

Згідно зазначених норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що у період з 01.03.2015 року по 01.01.2017 року ОСОБА_5 була власником, орендарем чи квартиронаймачем зазначеної квартирі, проживала у квартирі та отримувала або мала намір отримати житлово-комунальні послуги, тобто, що вона була споживачем житлово-комунальних послуг, які надавались ПП «Токмак-Центр», що за ці послуги їй виставлялися рахунки, які нею, як споживачем не були оплачені.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, наведені у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, на те, що за отримані послуги відповідачкою в липні 2015 рок сплачені кошти в сумі 355,22 грн., чим засвідчується її воля до настання правових наслідків з отримання послуг (ч.2 ст. 205 ЦК України) та бажання укласти договір (ч.2 ст. 642 ЦК України). В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями представника позивача, що відповідачці було запропоновано сплатити заборгованість за житлово-комунальні послуги під час її звернення до позивача із заявою про видачу довідки про склад сім'ї, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, для оформлення спадщини. Тобто, отримання відповідачкою необхідної для оформлення спадщини довідки залежало від сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги, що не свідчить про її волю до настання правових наслідків з отримання житлово-комунальних послуг та про її бажання укласти з позивачем договір. Крім цього, позивачем надано квитанцію, в якій платником квартплати у розмірі 355,22 грн. зазначено ОСОБА_9 (а.с.89). Доказів у підтвердження того, що зазначена сума по вказаній квитанції була сплачена відповідачкою за отримані нею житлово-комунальні послуги, позивачем не надано. Крім того, в судовому засіданні встановлено, підтверджено наданими доказами (а.с.13) та не оспорюється представником позивача, що 02.09.2015 року відповідачка звернулась до позивача із заявою, в якій повідомила, що її батьки ОСОБА_8 і ОСОБА_10 померли, що у зазначеній квартирі ніхто не проживає та просила до вступу її у спадщину припинити всі комунальні послуги, що надаються за адресою: : АДРЕСА_1, що також не свідчить про її волю до настання правових наслідків з отримання житлово-комунальних послуг за вказаною адресою та про її бажання укласти з позивачем договір.

Суд також критично ставиться до посилання представника позивача на те, що відповідачкою не було оформлено жодної претензії щодо наданих ПП «Токмак-Центр» житлово-комунальних послуг, оскільки позивачем не надано доказів, що відповідачка проживала за зазначеною адресою та користувалася послугами, що надавались позивачем.

Акти та наряди, надані позивачем на підтвердження позовних вимог, не підтверджують, що ці послуги були надані позивачці, що вона користувалася ними, не підтверджують її обов'язку по оплаті цих житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладене суд вважає, що підстав для задоволення позову немає і у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги слід відмовити за їх безпідставністю.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, вимоги позивача про стягнення з відповідачки судових витрат також не підлягають задоволенню і у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 133, 138, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Токмак-Центр», яке знаходиться за адресою: вул. Гоголя, 91, м. Токмак Запорізької області, Код ЕДРПОУ 32701364, до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,: ОСОБА_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_7, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат - відмовити у повному обсязі.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 28 грудня 2017 року.

Рішення виготовлено в повному обсязі 05 січня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

28.12.2017