Справа №463/3063/17
Провадження №2/463/1475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення частки майна померлого у спільній сумісній власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, просить ухвалити рішення, яким визначити, що частка померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становила 1/4.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама ОСОБА_4, якій на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2. Іншими співвласниками цієї квартири є відповідачі, а також ОСОБА_5 Ще за життя, матір склала заповіт, яким заповіла свою частки в квартирі позивачу. У встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 24.04.2017р. нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки частка померлої у спільній сумісній власності не визначена. Відповідачі як співвласники цієї квартири ігнорують запрошення нотаріуса для визначення частки майна померлої. За таких обставин не взмозі оформити свої спадкові права, та вимушена в судовому порядку визначити частку померлої. Окремо звертає увагу, що подібний спір вирішувався Личаківським районним судом м. Львова після смерті її тата - співвласника ОСОБА_5, за яким також визначено 1/4 ідеальної частки.

В судове засідання позивач не з'явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Скерувала до суду заява, в якій справу просить слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явились повторно, хоча належним чином були повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомили. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі даних і доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_2, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право власності на квартиру від 28.03.1996р. (а.с.3). Квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності.

Згідно копій свідоцтв про смерть (а.с.4, 10), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2013р., яке не оскаржувало та набрало законної сили (а.с.7), визначено 1/4 ідеальної частки у праві власності цієї квартири за ОСОБА_5 на день його смерті.

Як вбачається з копії заповіту від 10.09.2009р. (а.с.9), ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно з яким належну їй частку квартири АДРЕСА_2 заповіла позивачу.

Постановою державного нотаріуса Четвертої ЛДНК від 24.04.2017р. (а.с.8) відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 оскільки частка останньої у спільній сумісній власності не визначена.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В п. 12. Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

З огляду на те, що в судовому засіданні не здобуто доказів про існування домовленості між співвласниками про відступлення від засад рівності у праві спільної сумісної власності, що додатково підтверджується рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19.06.2013р., яке ухвалено у аналогічних правовідносинах, а не вирішення питання про розмір частки ОСОБА_4 створює перешкоди її спадкоємцю в оформленні спадкової маси, суд не вбачає перешкод для задоволення позовних вимог щодо визначення частки померлого на рівні 1/4, які до того ж, ґрунтуються на засадах рівності і жодним чином не обмежують права одних співвласників за рахунок інших. З метою захисту спадкових прав позивача суд ухвалює рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12,81,82,141,223,263-265,268,280-282 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 368, 369, 372, 1216, 1218, 1226 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становила 1/4.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) 320 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) 320 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складений 02.01.2018р.

Суддя: Леньо С. І.