Справа № 479/859/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Микитей Л.Л.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ониськівської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Ониськівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21 липня 2010 року помер його батько ОСОБА_4, який постійно до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку № 24, розташованому по вулиці Центральна та був його фактичним власником.

Посилаючись, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, проте отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може, так як на нерухомість відсутній правовстановлюючий документ, позивач просить про задоволення позовних вимог.

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник Ониськівської сільської ради Кривоозерського району позов визнав.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 липня 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 124206 (а.с. 4).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок № 24 з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що знаходиться в с. Ониськове Кривоозерського району Миколаївської області по вулиці Центральна.

Спадкоємцем за заповітом на вказане спадкове майно є позивач, що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Ониськівської сільської ради Кривоозерського району 23.04.2009 року за реєстровим № 13 (а.с. 6).

Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповітів № 49404532 від 10.10.2017 року вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі за № 47058902 та він є чинним на день смерті спадкодавця (а.с. 35).

Як вбачається із спадкової справи № 293/2014 (а.с. 26-31), довідки Ониськівської сільської ради № 984 від 25.11.2014 року (а.с.7) позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, подавши заяву про прийняття спадщини 27.11.2014 року в Кривоозерську державну нотаріальну контору.

В оформленні спадщини на житловий будинок нотаріальною конторою позивачу відмовлено (а.с. 3), оскільки первинна реєстрація права власності на вказане нерухоме майно не була проведена та правовстановлюючий документ на вказане майно відсутній.

Відповідно до п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 24 по вулиці Центральна в с. Ониськове Кривоозерського району Миколаївської області, виготовленого ПП "Мередіан" 23.11.2017 року (а.с. 10-14), житловий будинок побудований в 1976 році.

Відповідно до ст. 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

У 1976 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26.08.1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно ст. 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок.

Пункт 2 ОСОБА_5 від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26.08.1948 року та ОСОБА_5 від 26.08.1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

2

В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого ОСОБА_5 Кабінету Міністрів від 17.10.2013 року.

Відповідно до п. 49 зазначеного порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Таким чином для реєстрації будинку, збудованого у 1976 році, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

Отже судом встановлено, що будинок № 24 по вулиці Центральна в с. Ониськове Миколаївської області не є самочинним будівництвом та може спадкуватись як об'єкт права власності - нерухоме майно.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в ОСОБА_5 від 18.12.2013 року в справі № 6-23339св13: наявність правових підстав для визнання за спадкоємцями права власності на будинок у порядку спадкування, з огляду на відсутність реєстрації права власності на окреслений будинок за спадкодавцем, пов'язується з такими фактами: будівництво відбулось на відведеній земельній ділянці; на момент смерті спадкодавця будинок був повністю збудований та введений в експлуатацію.

Із даних виписок з погосподарських книг за 1991-1992 р.р.; 2008-2010 р.р.( а.с. 8, 24), підтверджується, що ОСОБА_4 був фактичним власником житлового будинку № 24, який розташований за адресою с. Ониськове по вулиці Центральна, та як стверджував представник відповідача на виділеній колгоспом земельній ділянці побудував житловий будинок у 1976 році, який введено в експлуатацію, однак не оформив правовстановлюючий документ, отримати який в теперішній час не можливо, так як власник помер.

У відповідності до нормативних положень ЦК України - статей 1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач.

Тому наявні підстави для визнання права власності на житловий будинок № 24, що знаходиться по вулиці Центральна в с. Ониськове Кривоозерського району Миколаївської області за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 209, 212-218, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3

3

ОСОБА_6, померлого 21 липня 2010 року, право приватної власності на нерухоме майно - житловий будинок № 24 з господарськими будівлями і надвірними спорудами, розташований по вулиці Центральна в с. Ониськове Кривоозерського району Миколаївської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського Л.Л. Микитей

районного суду