Справа №560/1011/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Свої вимоги мотивує тим, що після її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року за нею визнано право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, як за спадкоємицею першої черги за законом.

Між тим, на день відкриття спадщини, спадкоємцю поряд із житловим будинком, налажала ще і земельна ділянка площею 0,2500 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1. У будинку батька позивача, збереглась лише копія державного акту на земельну ділянку, а тому у позивач не може оформити в нотаріальному порядку право власності на спірну земельну ділянку.

До початку розгляду справи від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідачів до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 16.02.2015 року, встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Із копії рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 30 березня 2017 року встановлено, що за позивачем визнано право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації, станом на 15 грудня 2016 року, як за спадкоємицею першої черги за законом, після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

Тобто, вказаним рішенням в силу ч.3 ст.61 ЦПК України встановлено факт прийняття спадщини позивачем, після смерті ОСОБА_4, який доведенню не підлягає.

Поряд із житловим будинком, на який вищезазначеним рішенням суду визнано за позивачем право власності, розташована земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1, яка згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 (а.с.11).

Однак, оригінал державного акту на вказану земельну ділянку втрачений, а тому отримати свідоцтво про право на спадщину на неї, позивач не може, що підтверджується довідкою №560/01-09 від 20.12.2016 року, виданою приватним нотаріусом Дубровицького районного нотаріального округу Мелех О.П., згідно якої, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.40).

Спадкоємцями майна за законом першої черги, після смерті ОСОБА_4, окрім позивача, є також відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на спадщину не претендують, про що свідчить їх заяви 28.12.2016 року та 13.01.2017 року (а.с.41,42).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 34 та частини першої статті 66 Закону України від 02.09.93 N 3425-XII "Про нотаріат" нотаріуси видають свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що у позивача наявні перешкоди для оформлення права на спадщину на вказану земельну ділянку в нотаріальному порядку, у зв'язку із відсутністю в неї оригіналу державного акту на земельну ділянку, а тому позивач не може оформити в нотаріальному порядку право власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до п.4.15 глави 10 наказу №296/5 від 22.02.2012 р. "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунком 4.18 вказаного порядку передбачено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У постанові Верховного Суду України №3-18гс11 від 04.04.2011 року, вказано, що З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України ( 435-15 ) власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року та постанови Кабміну України «Про затвердження Порядку ведення державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року видача дублікату державного акта на право приватної власності на землю не є можливим.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України оскільки незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

За таких підстав, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем, у зв'язку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, відсутні можливості в нотаріальному порядку оформити право власності на спірну земельну ділянку, тому позовні вимоги слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 328, 392,1296, ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 159, 212, 213-215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у с.Кривиця, Дубровицького району Рівненської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В.