Справа № 477/2409/17
Провадження № 2-о/477/1/18
УХВАЛА

про залишення без руху

30 листопада 2017 року м.Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Р.В. Козаченко, вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з 1987 року, визнати їх спільною сумісною власністю житловий будинок № 6, розташований по вул. Першотравневій в с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування даного житлового будинку, земельну ділянку площею 5.6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1, а також визнати за нею та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині за кожним на вказане майно.

В той же час, судом встановлено, що при поданні позову позивачкою не були дотримані вимоги, передбачені ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Нормами цього закону визначено, що до позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору за всіма пред'явленими вимогами.

Це також підтверджено у пунктах 12, 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

Згідно з квитанціями, доданими до позову, позивачка сплатила судовий збір на загальну суму1754 грн. 49 коп.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, що діють з 1 січня 2017 року) ставка за подання до суду позову фізичною особою заяви у справах окремого провадження - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму на 1 січня 2017 року для працездатних осіб складав 1600 грн., а 0,2 його розміру дорівнює 320 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» ставка за подання до суду позову фізичною особою немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, - 640 грн., ставка за позов майнового характеру становить - 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 640 грн.

Тобто позивачем сплачено судовий збір за вимогу щодо проживання однією сім'єю в сумі 320 грн. та за майнову вимогу про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в сумі 1434 грн. 49 коп. (320 грн. + 1434,49=1754 грн. 49 коп.)

При цьому за вимогу не майнового характеру про визнання спільною сумісною власністю та за вимогу майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частину двох земельних ділянок та транспортного засобу, судовий збір не сплачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При цьому, позивач у своїй позовній заяві просить відстрочити сплату судового збору, в зв'язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки вона є пенсіонером отримує пенсію в сумі 1400 грн., тому не може оплатити експертну оцінку майна та сплатити повністю судовий збір.

Відповідно до положень ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір, ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що вказаний платіж є обов'язковим за розгляд справи судом, як вбачається із заяви, позивач отримує пенсію, дані, які б свідчили про наявність виключних обставин, що дають підстави для відстрочення від сплати судового збору, суду не надані, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

З урахуванням відмови у відстроченні сплати судового збору, позивачу слід сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в сумі 640 грн. та за вимогу майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частину двох земельних ділянок та транспортного засобу, виходячи з їх вартості.

Крім того, позивачці необхідно вказати ціну позову, яка згідно п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України є дійсною вартістю майна та підтвердити вартість нерухомого і рухомого майна належними документами на момент звернення до суду.

Також позивачці необхідно обґрунтувати позовні вимоги щодо визнання права власності на 1/2 частину вищевказаного майна не тільки за собою, а і за ОСОБА_3, який помер 22 серпня 2017 року, оскільки таке обґрунтування в позові відсутнє.

На підставі викладеного, за положеннями ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суд зобов'язаний надати позивачу строк для усунення зазначеного вище недоліку.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу у відстрочці сплати суми судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності, залишити без руху, запропонувавши у строк пять днів з дня отримання копії цієї ухвали виправити зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки.

У випадку невиконання вищенаведених вимог позовна заява буде вважатися не поданою та повернеться позивачу.

Дана ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Р.В. Козаченко