Провадження № 2/761/2303/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 11 листопада 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони із Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі із 30 травня 1986 року. Вказує, що від шлюбу мають повнолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зауважує, що подружні відносини та ведення спільного господарства фактично припинені з 2004 року. Зазначає, що сімейне життя із Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, протилежні погляди на сімейні відносини та життєві цінності. Позивач також зауважує, що проживає окремо від Відповідача вже 12 років і надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин. Вказує, що шлюб є формальним, оскільки особисті відносини між Позивачем та Відповідачем тривалий час відсутні. Крім того Позивач також вказує, що спільне господарство не ведеться, спір щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя відсутній. Оскільки примирення між Позивачем та Відповідачем, на її думку, неможливе, просить суд ухвалити судове рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та Відповідачем. Зауважила, що після розірвання шлюбу, вона має намір іменуватися шлюбним прізвищем.

Представник позивача у судовому засіданні факти і обставини, викладені у позовній заяві підтвердив, просив суд позов задовольнити. Також зауважив, що спору щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, відсутній.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав щодо розірвання шлюбу не заперечував.

Заслухавши пояснення представника Позивача, Відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до твердого переконання про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть. Суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, примирення бути не може, шлюб носить формальний характер, тому шлюб підлягає розірванню.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 30 травня 1986 року Палацом реєстрації шлюбів і новонароджених м. Києва, актовий запис № 2281 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_1 залишити її шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :