Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/596/17 Головуючий у 1 інстанції: Салтан Л.Г.
№ провадження 22-ц/778/2886/17 Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

при секретарі: Фесенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного підприємства «БІЗОН ТЕХ-2006», треті особи: відділ Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5, інспектор ГРПП Василівського ВП старший сержант Полежаєв Максим Юрійович, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на рухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ПП «БІЗОН ТЕХ-2006», треті особи: відділ ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_5, інспектор ГРПП Василівського ВП старший сержант Полежаєв М.Ю,, про звільнення майна з-під арешту та визнання права власності на рухоме майно.

В позові зазначав, що вона на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21103, 2002 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, але перереєстрація транспортного засобу здійсненна не була, не зважаючи на те, що всі умови договору були виконані. 15.01.2017 року працівниками Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області було затримано автомобіль, у зв'язку з тим, що автомобіль було оголошено в розшук, як майно, яке належить боржникові ОСОБА_4

Просила суд визнати за нею право власності на автомобіль марки ВАЗ 21103, 2002 року випуску, зеленого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2, звільнити зазначений автомобіль з-під арешту, накладеного постановою про розшук майна-боржника від 25.04.2016 року в рамках виконавчого провадження, відкритого Хортицьким відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя головного територіального управління юстиції в Запорізькій області.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2017 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду ОСОБА_3, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, автомобіль ВАЗ, модель 21103, 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 Спірний транспортний засіб реєструвався в Територіальному сервісному центрі № 2341 регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області .

Суд першої інстанції вірно встановив, що довіреність від 21.07.2007 року свідчить про те, що ОСОБА_7, діючий від імені ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3, ОСОБА_5 представляти його інтереси з питань, які будуть стосуватися експлуатації ним та розпорядження від його імені та в його інтересах автомобілем, керувати автомобілем, зняти його з обліку і т.і. Довіреність видана строком по 22.06.2010 року, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Щур М.А. за реєстровим номером 2835.

Довіреність від 23.06.2015 року також свідчить про те, що ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3, ОСОБА_5 представляти його інтереси з питань, які будуть стосуватися експлуатації ним та розпорядження від його імені та в його інтересах автомобілем, керувати автомобілем, зняти його з обліку і т.і. Довіреність видана строком по 23.06.2018 року, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. за реєстровим номером 979.

Згідно з постановою державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького управління юстиції від 15.04.2016 року в порядку виконання виконавчого листа 2/337/231/2016, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПП «Бізон-ТЕХ 2006» в рахунок погашення боргу 470613,85 грн., накладено арешт на все майно боржника, яке належить ОСОБА_4 25.04.2016 року постановою державного виконавця належний боржникові ОСОБА_4 транспортний засіб ВАЗ 21103, державний номер НОМЕР_1 оголошено у розшук. 18.01.2017 року зазначений транспортний засіб , що належить ОСОБА_4, було затримано та описано.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо договір про відчуження майна підлягає державні реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації

Норми ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух» (в редакції чинній на момент підписання між сторонами у справі договору купівлі-продажу) встановлюють додаткові вимоги до оформлення права власності на транспортні засоби.

На виконання вимог ст. 34 ЗУ «Про дорожній рух», постановою КМ України від 07 вересня 1998 року затверджено Порядок № 1388, згідно із п. 1 якого встановлюється єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів.

Згідно із п. 8 вказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів.

Згідно з абзацом другим вказаного пункту Порядку документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою з додатком 1; договори та угоди, укладені на товарних біржах, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду; довідка органу соціального захисту або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання - передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком; митна декларація; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що серед документів, зазначених у п. 8 вказаного Порядку, які є підставою правомірного придбання транспортного засобу, відсутня довіреність.

Згідно ч.3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Таким чином, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Судом правильно встановлено, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Суд першої інстанції дійшов обгрутованого висновку про те, що позивач не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки він не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований на даний час на праві власності за відповідачем ОСОБА_4 а видана на ім'я позивача довіреність на право розпорядження спірним транспортним засобом не є правовстановлюючим документом щодо наявності права власності.

Судова колегія приходить до висновку, що розглядаючи спір, суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: