Номер провадження: 2-др/785/57/17
Номер справи місцевого суду: 511/1775/16-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21 грудня 2017 року м. Одеса
Колегія суддiв судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів: Черевко П.М., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про ухвалення додаткового рішенняпо цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Єгорівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, про усунення порушення права власності на обєкт нерухомості,
В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходилась апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Єгорівська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, про усунення порушення права власності на обєкт нерухомості.
Учасники провадження в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що є підстави для ухвалення додаткового рішення по справі.
Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, а також якщо судом не вирішено питання про судові витрати;
Таким чином, оскільки апеляційним судом Одеської області не було вирішено питання щодо окремих позовних вимог колегія суддів прийшла до висновку ухвалити додаткове рішення в справі.
Щодо позовної вимоги про скасування у державному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Єгорівка. вул. Теніста, 35, загальною площею 81.00 кв.м., житловою площею 63.00 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 20656550.
Як вбачається з інформації отриманої з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін. житловий будинок № 35 за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Єгорівка. вул. Теніста належить на праві приватної власності ОСОБА_3 з 18 жовтня 2007 року на підставі свідоцтва про право власності САВ/571042. Фактично з матеріалів справи вбачається, що відповідачами були створені штучні перешкоди, в тому числі спотворення прізвищ, імя та по-батькові, адреси реєстрації майна, які не дозволяють позивачу як власнику іншого нерухомого майна реалізувати не тільки право власності на будинок, але й на оформлення земельної ділянки.
Отже, враховуючи наведене, рішення колегії суддів апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2017 року, яким були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_1 та зважаючи на те, що право власності на спірний житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_1, позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження своїх вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 надав акт виконаної роботи та витраченого часу від 02 лютого 2017 року за договором про надання правової допомоги від 01 липня 2016 року відповідно до якого витрати на правову допомогу станом на 31 січня 2017 року складає: 9370,40 на час подання позову; 1653,00 грн щодо правової допомоги вказаної в акті від 17 жовтня 2016 року; 2293,60 грн щодо правової допомоги вказаної в акті від 31 січня 2017 року (т. 2, а.с. 79), 2204,80 грн щодо правової допомоги, вказаної в акті від 1 грудня 2016 року (т. 2, а.с. 14), 1920 грн щодо правової допомоги вказаної в акті від 02 лютого 2017 року(т. 2, а.с. 109). При цьому, необхідно враховувати, що ОСОБА_4 (адвокат позивача) при розрахунку суми за виконану роботу посилається на положення діючого законодавства щодо граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу. Окрім цього, позивач просив суд стягнути на його користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,21 грн, 640 грн та 275,61 грн.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 04 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за який сплатив судовий збір в розмірі 551,21 грн (т. 1, а.с. 1). 15 серпня 2016 року позивач подав заяву про забезпечення позову за яку сплатив судовий збір в сумі 275,61 грн (т. 1, а.с. 17-19, 20). 09 лютого 2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, за яку сплатив судовий збір в сумі 640 грн (т. 2, а.с. 104).
Отже, враховуючи положення ст. 133 ЦПК України, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді судового збору за вчинення відповідних процесуальних дій судом першої інстанції, а саме в сумі 551,21 грн, 640 грн та 275,61 грн підлягають задоволенню.
Щодо витрат на правову допомогу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Разом з тим, варто враховувати, що як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України в своїй постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», а саме п. 47 розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до ч. 1 закону № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2017 року становить 1600 грн. Так, 40 % від 1600 грн дорівнює 640 грн. Отже, дослідивши акт виконаної роботи та витраченого часу від 02 лютого 2017 року за договором про надання правової допомоги від 01 липня 2016 року, враховуючи співмірність виконаної роботи та винагороду за таку роботу, а також положення чинного законодавства колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 6400 грн.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішення апеляційного суду Одеської області за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.04.2017 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а також щодо позовної вимоги про скасування у державному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Єгорівка. вул. Теніста, 35, загальною площею 81.00 кв.м., житловою площею 63.00 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 20656550 є необхідність ухвалити додаткове рішення в справі та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 7866,82 грн (витрати за правову допомогу та сплату судового збору).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 270, 381 ЦПК України, колегія суддів, -
Скасувати у державному електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, с. Єгорівка. вул. Теніста, 35, загальною площею 81.00 кв.м., житловою площею 63.00 кв.м., реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 20656550. Стягнути на користь
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 7866,82 грн.
Додаткове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного суду.
Судді апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_5
21.12.2017 року м. Одеса