АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Чернівці

Справа №2р/724/5/17

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф

секретар Костюк Л.С.

позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

апеляційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2017 року, головуючий у 1-й інстанції Літвінова О.Г.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати автомобіль марки «Фольксваген Гольф», 1994 р.в., державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 35 000 грн особистою приватною власністю ОСОБА_2, а квартиру АДРЕСА_1, об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділити її шляхом визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 ідеальної частки в ній за кожним, припинивши право спільної сумісної власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано автомобіль марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 35 000 грн спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнано 44/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Поділено спільне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яке

_____________________________________________________________________

Провадження 22ц/794/1404//17 Категорія 48

складається з 44/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, а саме: визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частини вказаного майна.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 31 січня 2017 року рішення суду першої інстанції у частині визнання автомобіля марки «Фольксваген Гольф» спільною сумісною власністю подружжя скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання вказаного автомобіля особистою приватною власністю ОСОБА_2 відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2017 року роз'яснено рішення суду, а саме, що поділу підлягає 44/100 частини в житловому будинку АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Роз'яснено, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визначається право власності по ? частині 44/100 частин у житловому будинку АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як таку, що суперечать нормам матеріального та процесуального права, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час роз'яснення рішення суду фактично змінено його зміст, що є неприпустимим.

Вважає резолютивну частину рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року простою, доступною, зрозумілою та такою, що не припускає іншого тлумачення, не викликає складність або неможливість його виконання.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_4 про роз'яснення рішення у вказаній справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення є незрозумілим для позивача та може ускладнити його реалізацію.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України у редакції, чинній на момент постановлення ухвали, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

У пункті 21 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14, роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. Резолютивна частина повинна бути вичерпною, чіткою та безумовною.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2016 року визнано 44/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та поділено спільне майно подружжя, а саме: визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по ? частини вказаного майна.

Звертаючись до суду із заявою по роз'яснення вказаного рішення суду, представник позивача посилалася на те, що незрозумілою є зазначена адреса спірного майна.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду першої інстанції, у ній зазначено адресу житлового будинку по вул. Маршала Жукова не повно, не конкретизовано його номер та номер квартири, яку визнано спільною сумісною власністю подружжя та яку поділено між сторонами.

Колегія суддів вважає, що резолютивна частина ухваленого у даній справі рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо простоти, доступності, зрозумілості, а тому висновки суду про необхідність роз'яснення рішення є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги щодо зміни суті рішення є безпідставними, оскільки судом першої інстанції при роз'ясненні рішення не вирішено будь-які питання, які не були предметом судового розгляду чи не зазначені у резолютивній частині вказаного рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: