Справа № 132/2511/17
Провадження № 2/132/970/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18.08.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Павленко І.В.

секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка цивільну справу за позовом Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції ІБКІЦБ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Директор Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції ІБКІЦБ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості із водопостачання та водовідведення.

Позовні вимоги мотивовано тим, Державне підприємство Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків НААН України відповідно п.3.1 Статуту є «державною госпрозрахунковою науковою установою з частковим бюджетним фінансуванням державних програм, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб'єкт господарювання».

Відповідно п.5 дозволу на спеціальне водокористування №559 Уладово-Люлинецькій станції було надано право на водокористування, а саме, метою користувача (водопостачання) є водопостачання населення.

Розпорядженням УЛДСС №5 від 01.05.15 року постачальником (виконавцем) було встановлено норми споживання холодної води однією особою на місяць та вартість послуг по водопостачанню.

Відповідачка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, проте від укладання договору відмовилась. Свої зобов'язання виконавець виконує сумлінно. Відповідачка отримує послуги з водопостачання та водовідведення, проте свої обов'язки по оплаті послуг не виконує, внаслідок чого станом на 01.05.2017 року допустила заборгованість в сумі 4160 грн.

29.06.2017 року відповідачці було направлено вимогу №29-3/06-17 щодо сплати заборгованості.

04.07.2017 року відповідачка частково погасила заборгованість за водопостачання та водовідведення і станом на 08.08.2017 року розмір заборгованості становить 2660 грн. За вказаних обставин директор УЛДСС звернувся в суд з даним позовом.

18.08.2017 року від представника позивача на підставі довіреності ОСОБА_2 надійшла заява про зменшення предмету позову, згідно якої просить стягнути з відповідачки заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1160 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача на підставі довіреності ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідачка у судове засідання також не з'явилась, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що Державне підприємство Уладово-Люлинецька дослідно-селекційна станція Інституту біоенергетичних культур та цукрових буряків НААН України відповідно п.3.1 Статуту є «державною госпрозрахунковою науковою установою з частковим бюджетним фінансуванням державних програм, що діє на основі державної форми власності, як самостійний суб'єкт господарювання».

Відповідно п.5 дозволу на спеціальне водокористування №559 Уладово-Люлинецькій станції було надано право на водокористування, а саме, метою користувача (водопостачання) є водопостачання населення.

Розпорядженням УЛДСС №5 від 01.05.15 року постачальником (виконавцем) було встановлено норми споживання холодної води однією особою на місяць та вартість послуг по водопостачанню.

Відповідачка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, проте від укладання договору відмовилась.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), і т.д.

За правилами частині першій ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Дана правова позиція висловлена ВСУ у справі від 20.04.16 №6-2951цс15.

На даний час заборгованість відповідачки перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення становить 1160 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст.62, 68 ЖК України споживачі зобов'язані своєчасно вносити відповідну плату.

У порушення норм закону відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконала в зв`язку з чим має заборгованість перед стягувачем .

Відповідачка позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 174, 88, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції ІБКІЦБ, , заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення в сумі 1160 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції ІБКІЦБ 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: