Справа № 463/3520/14 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/2013/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 6 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про зобовязання виконати умови договору, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року позов задоволено. Зобовязано Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» виконати умови Договору № 001695/ FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011 року та Договору № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» від 07.11.2011 року в частині повернення ОСОБА_2, яка є правонаступником померлої 17.05.2015 року ОСОБА_3, депозитного вкладу в сумі 25 000 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору.

Вказане рішення оскаржило ПАТ «Кредитпромбанк».

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вважають, що рішення підлягає скасуванню, оскільки таке постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, прийнятим з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначають, що датою укладення сторонами договорів банківського вкладу була дата 07.11.2011 року, однак визнано недієздатною вкладницю ОСОБА_3 рішенням Личаківського районного суду м. Львова вже після укладення договорів банківського вкладу, а саме 11.05.2012 року., тому висновок суду про те, що на дату укладення правочину була заборона на укладення правочинів є помилковим. Вказують на те, що вклади та відсотки по договорах банківського вкладу були виплачені відповідачем вкладнику ОСОБА_3 на її вимогу в повній відповідності з умовами укладених договорів, що підтверджується первинними касовими документами ПАТ «Кредитпромбанк» та виписками з карткового рахунку ОСОБА_3 Також, зазначають, що акт судово-психіатричної експертизи №210 від 16.04.2014 року та висновок комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 15.06.2016 року не може бути належним та допустимим доказом у даній справі, який спростовує документально підтверджений факт повернення відповідачем коштів.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі (їх представники) не зявилися однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що такі особи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи з підстав неможливості його явки у судове засідання через його виклик для проведення невідкладних слідчих дій у м.Чернівці колегія суддів вважала необґрунтованим та голослівним, оскільки жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки представника позивача представлено не було. Крім цього, клопотання про відкладення розгляду справи без надання доказів на підтвердження причин неявки представником позивача подано не вперше, що свідчить про реалізацію ним процесуальних прав неналежним чином.

Судове засідання в режимі відео-конференції не проводилось, зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження у особи, що мала намір брати участь у такому та зявилась у Печерський районний суд м.Києва, належних повноважень на представництво інтересів відповідача.

Враховуючи неявку всіх осіб, що беруть участь у справі (їх представників) та вимоги ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.ч. 2,3 ст. 41, ч.1 ст. 1060, ч.5 ст. 1061, ч.3 ст. 1058, ст.. 1074, ч.7 ст. 319, ст. 526 ЦК України, п. 3.5 Глави 3 Розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління НБУ від 01.06.2011р. № 174 та задовольняючи позов, виходив з того, що 07.11.2011р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір № 001695/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний», за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 9560, приймає від вкладника на цей рахунок грошові кошти в сумі 12 500 грн. строком на 9 місяців з 07.11.2011р. до 07.08.2012р. із встановленою процентною ставкою в розмірі 14,4 % річних. Крім цього, 07.11.2011р. між ОСОБА_3 та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір № 001696/FD60-11 строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний», за умовами якого банк відкриває вкладнику депозитний рахунок № 9560, приймає від вкладника на це рахунок грошові кошти в сумі 12 500 грн. строком на 9 місяців з 07.11.2011р. до 07.08.2012р. із встановленою процентною ставкою в розмірі 15,4 % річних. Як вбачається з наданих відповідачем копій заяв на видачу готівки, ОСОБА_3 07.08.2012р. отримала грошові кошти за вказаними вище договорами банківського вкладу. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11.05.2012р. ОСОБА_3 визнано недієздатною, а рішенням цього ж суду від 09.11.2012р., ОСОБА_2 призначено опікуном недієздатної матері ОСОБА_3 Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 17.05.2015р. Відповідно до акту судово-психіатричної експертизи № 210 від 16.04.2014р., яка проводилась ще за життя ОСОБА_3, остання станом на 07.08.2012р. страждала стійким хронічним психічним розладом у вигляді органічного розладу особистості та поведінки внаслідок ураження головного мозку (геморагічний інсульт 23.05.2011р.) з вираженим психоорганічним синдромом та сенсомоторною афазією. Станом на 07.08.2012р. ОСОБА_3 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Поведінка ОСОБА_3 станом на 07.08.2012р. мокла викликати сумнів у її адекватності при безпосередньому контакті з середньостатистичною особою. 07.08.2012р. ОСОБА_3 в звязку з наявними у неї стійким хронічним психічним розладом не могла вчиняти складні послідовні дії та відповідати на поставлені їй питання. Аналогічним є висновок комплексної посмертної судової психолого-психіатричної експертизи від 15.06.2016р., де крім цього вказано, що 07.08.2012р. ОСОБА_3 не могла без сторонньої допомоги вчиняти послідовні дії, в т.ч. звернутись до касира з проханням видати їй кошти з депозитного рахунку, заповнити заяву на отримання коштів, перерахувати кошти. Внаслідок встановленої законом заборони щодо вчинення будь-яких правочинів недієздатною особою, а також враховуючи фізичну неспроможність ОСОБА_3 отримати кошти немає підстав для висновку, що банком виконано свої зобовязання за спірними договорами банківського вкладу. Суд не виключив, що фізично ОСОБА_3 могла знаходиться у відділенні банку 07.08.2012р., проте враховуючи висновки судових експертиз, отримати кошти за договорами шляхом вчинення послідовних дій у виді заповнення заяви на видачу готівки, звернення в касу і т.д. остання не могла, внаслідок чого належного виконання у справі яка розглядається не відбулось. Тому, вимогу позивача про зобовязання виконати відповідачем умови договорів банківського вкладу суд знайшов обґрунтованою та ухвалив рішення про її задоволення. Наявність запровадженої процедури ліквідації відповідача таких висновків суду не спростовує, оскільки введення тимчасової адміністрація та/або запровадження процедури ліквідації не звільняє банк від виконання зобовязань перед його кредиторами, а Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» лише встановлюється спеціальний порядок виконання такого зобовязання.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону не відповідають, обставини ж, які суд вважав встановленими, не доведені.

Як вбачається із матеріалів справи та сторонами не оспорювалось та не спростовано, 7.11.2011 року між ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_2 та ПАТ «Кредитпромбанк» було укладено два договори строкового банківського вкладу фізичної особи «Преміальний» №001695/FD60-11 та №001696/FD60-11, за кожним із яких ОСОБА_3М внесла на депозитний рахунок у банку грошову суму 12500 грн. із строком дії кожного із договорів до 7.08.2012 року (Т.1 Договори вкладу а.с. 10-19, 75-78, 80, 81-84, 86-88). Такі договори підписані сторонами (уповноваженими особами сторін), не оспорювались та є чинними.

7.08.2012 року після закінчення строку дії договорів внесені кошти за вкладами були зняті ОСОБА_3, що підтверджується заявами на видачу готівки із паспортними даними, підписами вказаної особи та підписами уповноважених працівників банку (заяви на видачу готівки а.с. 89, 96). Жодних доказів, які б спростовували вказані докази зняття та отримання особою вкладником внесених коштів, суду не представлено.

Крім цього, дійсно, як вбачається із рішення Личаківського районного суду м.Львова від 11.05.2012 року (Т.1 а.с. 7), ОСОБА_3 була визнана недієздатною за заявою її доньки ОСОБА_2 та 9.11.2012 року рішенням цього ж суду ОСОБА_2, призначена офіційним опікуном матері.

Однак, сам факт недієздатності вкладника на час отримання вкладу у Банку, без повідомлення про це працівників банку та за наявності доказів про знаття коштів вкладу самим вкладником, навіть з врахуванням висновків судово-медичної посмертної експертизи (висновок експертизи Т.1 а.с. 235-237) про неможливість вчинення ОСОБА_3М складних послідовних дій та відповідати на запитання, неможливість без сторонньої допомоги звернутись до касира з проханням видати їй кошти з депозитного рахунку, заповнити заявку на отримання коштів та перерахувати кошти, тощо, не може спростувати факту зняття та отримання коштів, що підтверджено відповідними доказами, що, навіть за умови недієздатності особи, могло бути здійснено зі сторонньою допомогою, зокрема, і з допомогою ОСОБА_2, її доньки, що до ухвалення рішення про визнання її офіційним опікуном, як встановлено цим же рішенням від 9.11.2012 року виконувала обовязки опікуна матері фактично.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати обґрунтованими, а саму скаргу слід задовольнити, рішення ж суду слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» про зобовязання виконати умови договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 237,2 грн. недоплаченого судового збору при поданні позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» 535,92 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_4