АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9630/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Остапчук Т.В.
755/9726/17 Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Оніщука М.І.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_3,заінтересовані особи: Київський державний архів,Головне територіальне управління юстиції в місті Києві про встановлення факту,що має юридичне значення,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року справу за заявою ОСОБА_3,заінтересовані особи: Київський державний архів,Головне територіальне управління юстиції в місті Києві про встановлення факту,що має юридичне значення ,залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову,задовольнивши заяву та встановити факт володіння ОСОБА_3 на праві власності 1/2 частиною житлового будинку № АДРЕСА_1, що складається з кухні розміром 8,0кв.м,житлової кімнати - 14,1 кв.м,житлової кімнати - 13,4 кв.м..Зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність спору про право на вказану частину будинку.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 22.03.2016 року ОСОБА_3 звернулась з заявою про встановлення факту володіння , вказавши про те, що вона на праві власності володіє жилим будинком № АДРЕСА_1 . 1/2 частина вказаного будинку належить їй на праві приватної власності на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вашагашвілі Д.Д. від 03.10.1996 року № 2673, а іншою Ѕ частиною будинку на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане Київською державною нотаріальною конторою № 15 від 29.05.2003 року № 6-757. .

Право власності на жилий будинок зареєстровано Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується інформаційною довідкою від 06.12.2016 року ПБ-2016 №2429 Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

08.02.2017 року ОСОБА_5 втратила оригінал Договору дарування, у зв'язку із чим звернулася до Київського державного нотаріального архіву для отримання дублікату втраченого Договору дарування, повідомивши Дніпровське управління поліції ГУ НП в місті Києві про втрату та 21.02.2017 року опублікувала відповідне оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Київський державний нотаріальний архів повідомив, що згідно з актом про вилучення справ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вашагашвілі Д.Д. для передачі на зберігання до державного нотаріального архіву, документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вашагашвілі Д.Д. вилучалися за період з 1998 року по 2007 рік, тому документи нотаріального діловодства та архів вказаного нотаріуса за 1996 рік фактично відсутні в приміщенні Київського державного нотаріального архіву.

На запит ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві повідомило, що дійсно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вашагашвілі Д.Д. припинив свою діяльність, а також надало інформацію про те, що архів вказаного нотаріуса за 1996- 1997 роки був викрадений.

ОСОБА_3 зазначає, що позбавлена можливості отримати дублікат договору дарування, що і стало підставою для звернення з даною заявою до суду в порядку окремого провадження.

Залишаючи заяву ОСОБА_3 без розгляду, суд виходив з того, що з неї вбачається спір про право - порушення права власності на будинок.

Однак з таким висновком суду погодитися неможна, оскільки встановлення факту володіння будинком в окремому провадженні за вказаних заявником обставин, не є спором про порушення права власності на будинок, а лише констатацією наявного права власності, правовстановлюючий документ на підтвердження якого втрачено, а можливість отримання дубліката відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В порядку окремого провадження розглядаються зокрема і справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення.

Постановою Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз»яснено, що суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності ( п. 17).

Як вбачається з заяви ОСОБА_3, метою встановлення факту володіння будинком є підтвердження її права власності на нього, яке існує, але правовстановлюючий документ на яке втрачено.

При вирішенні даної заяви суду необхідно було оцінити у сукупності надані заявником докази на підтвердження наявності у ОСОБА_3 права власності на будинок та вирішити справу по суті.

На підставі викладеного, ухвалу суду неможна визнати законною, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд по суті.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на розгляд по суті .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: