У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що з вересня 1996 року проживала з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних відносинах, шлюб між ними зареєстровано у 1998 році та розірвано у 2015 році.

Під час шлюбу за спільні кошти ними повністю збудовано домоволодіння АДРЕСА_1, в якому вона проживала з 2011 року по серпень

2014 року, після чого ОСОБА_5 змінив замки до дверей.

Крім того, ними спільно придбано меблі, електротовари та інші речі побутового вжитку, що залишилися в будинку, а також трактор марки «Dong Feng»з навісним обладнанням до нього.

Посилаючись на те, що свідоцтво про право власності на будинок видано батькові чоловіка - ОСОБА_6 22 жовтня 2015 року реєстраційною службою Тисменицького РУЮ Івано-Франківської області, просила суд його скасувати; визнати за нею право власності на Ѕ частку спірного домоволодіння, зобов'язавши відповідачів не чинити перешкод в користуванні житлом, а також стягнути з ОСОБА_5 на її користь 89 427 гривень 14 копійок половини вартості іншого рухомого майна та речей побутового вжитку.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 25 лютого 2016 року позов задоволено.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане

22 жовтня 2015 року реєстраційною службою Тисменицького РУЮ

Івано-Франківської області, видане ОСОБА_6 на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку будинковолодіння АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частку будинковолодіння АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4 перешкоди в користуванні будинковолодінням АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4

89 427 грн. 14 коп. вартості рухомого майна та речей побутового вжитку.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 667 грн. 71 коп. витрат по оплаті судового збору та 4 500 грн. за надання правової допомоги, а всього 5 167 грн. 71 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4, 1 672 грн. витрат за проведення товарознавчої експертизи та 894 грн. 27 коп. витрат по оплаті судового збору, а всього 2 566 грн. 27 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 в користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 травня

2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 89 427,14 грн вартості рухомого майна та речей побутового вжитку, а також в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 667,71 грн витрат по оплаті судового збору та 4 500 грн за надання правової допомоги, а всього 5 167,71 грн. - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення.

Поділено рухоме майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Виділено у власність ОСОБА_4 спальний набір вартістю 5 600 грн. та стіл-бабочка вартістю 170 грн., всього майна на суму 5 670 грн.

Виділено у власність ОСОБА_5 кухонний набір вартістю 4 825 грн та стіл кухонний вартістю 170 грн, всього майна на суму 4 995 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 337,50 грн грошової компенсації за перевищення вартості присудженого рухомого майна.

Залишено у власності ОСОБА_5 трактор Dong Feng DF244 з навісним обладнанням до нього. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 65 159,64 грн - Ѕ частину вартості трактора DongFeng DF 244 з навісним обладнанням до нього.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 по 333,85 грн витрат по оплаті судового збору та по 2 250 грн за надання правової допомоги з кожного.

В решті рішення Тисменицького районного суду від 25 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення вартості рухомого майна та речей побутового вжитку, апеляційний суд виходив з відсутності належних та допустимими доказів щодо придбаних речей та їх вартості, як майна подружжя та, врахувавши наявність у сторін придбаного за час спільного проживання майна (спільний набір, стіл-бабочка, кухонний набір, стіл кухонний, трактор марки «Dong Feng» DF 244), дійшов правильного висновку про його поділ в натурі між подружжям з присудженням на користь позивача

різниці між вартістю спального та кухонного наборів та Ѕ частини вартості трактора із залишенням його у власності відповідача.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вимог про скасування свідоцтва про право власності, поділ домоволодіння та обов'язку не чинити перешкоди, апеляційний суд погодився з висновком про те, що спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю подружжя, в якому відповідачем ОСОБА_5 змінено замки, а ОСОБА_7 отримано свідоцтво, чим позбавлено позивача права власності на будинок, а тому дійшов обґрунтованого висновку про скасування свідоцтва, визнання за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 права власності по Ѕ частині на будинок та зобов'язання відповідачів не чинити перешкоди позивачу у користуванні домоволодінням.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області

від 25 лютого 2016 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду

Івано-Франківської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович