Справа № 565/1474/16-ц
Провадження № 2/565/75/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування цих вимог ОСОБА_1 зазначила, що шлюбні відносини між нею і відповідачем не склалися, тому їх шлюб було розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 31 липня 2015 року у справі №565/945/15-ц. Позивачка вказала, що за час цього шлюбу у неї і ОСОБА_2 27 квітня 2011 року народився син ОСОБА_3 Згідно з доводами ОСОБА_1 на даний час вона проживає разом із малолітньою дитиною, а відповідач проживає окремо. Позивачка ствердила, що відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього ст.180 СК України обовязку щодо утримання малолітньої дитини та здійснення піклування про неї, хоча за станом здоровя є працездатним і інших утриманців не має. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітнього сина, як зазначила ОСОБА_1 у позові, нею із відповідачем не укладено. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини позивачка також просила суд врахувати, що за станом свого матеріального становища вона неспроможна самостійно утримувати малолітнього сина та забезпечити йому належний рівень проживання.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, 24 жовтня 2017 року подала в суд письмову заяву про розгляд справи без її участі. Окрім цього, у вказаній заяві від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 просила суд у звязку зі змінами законодавства і вимог ст.182 СК України стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Зміст вказаної заяви свідчить, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення даного спору і ухвалення заочного рішення в справі.

Відповідач ОСОБА_2 повторно не зявився у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи. Жодних заяв, клопотань чи заперечень проти позову в суд не подав.

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень зі сторони позивачки, суд, керуючись ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, вирішив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, в результаті чого постановити заочне рішення.

Зясувавши доводи позивачки та дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають щомісячному стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з дня предявлення позову до досягнення ним повнолітнього віку, необхідно визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 жовтня 2016 року.

До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що за час шлюбу у сторін 27 квітня 2011 року народився син ОСОБА_3. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №142107, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 16 травня 2011 року (актовий запис №226 від 16 травня 2011 року).

Рішенням Кузнецовсього міського суду Рівненської області від 31 липня 2015 року, яке набрало законної сили 15 вересня 2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 січня 2011 року у відділі ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №05, розірвано.

З довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №2893 від 31 жовтня 2016 року слідує, що зареєстрованим місцем проживання позивачки та її малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться квартира №179-180 будинку №40/30 по мікрорайону Вараш у м.Вараш (раніше - м.Кузнецовськ) Рівненської області.

Згідно з рішенням ЛКК державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3 МОЗ України» №1230 від 14 листопада 2016 року малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має діагноз: вроджена вада розвитку кистей рук, неповна синдактилія ІІ-Vп. кистей, нейропатія середнього нерва обох кистей, у звязку з чим перебуває на диспансерному обліку у лікаря-травматолога.

Отже, малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує належного матеріального забезпечення з боку своїх батьків.

Запис №37 трудової книжки ОСОБА_1 серії ЖЕ №307557 свідчить, що 22 квітня 2016 року позивачка звільнилася з роботи у ТзОВ «Віртуоз ЛТД» за власним бажанням.

За період часу з 01 січня 2016 року до 30 червня 2016 року ОСОБА_1 отримала сукупний дохід у розмірі 5536 (пять тисяч пятсот тридцять шість) грн. 38 коп., що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків, наданих Сарненською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області.

На теперішній час позивачка здійснює догляд за малолітньою дитиною, з якою спільно проживає, і стабільного доходу не одержує. Таким чином, самостійно утримувати малолітнього сина позивачка обєктивно неспроможна.

Згідно з листом відділу реєстрації виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №178 від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: м.Кузнецовськ (нині - м.Вараш) АДРЕСА_1 з 09 липня 2013 року по даний час, тобто не за місцем проживання малолітньої дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_2 в її користь аліментів на утримання малолітньої дитини аргументовані тим, що відповідач не виконує батьківського обовязку, передбаченого ст.180 СК України, спільно з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає, матеріальної допомоги малолітній дитині не надає, хоча працездатний, має задовільний стан здоровя та інших утриманців не має. Згідно з доводами позивачки, викладеними у її письмовій заяві від 06 лютого 2017 року, останній раз ОСОБА_2 надав їй матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини у червні 2016 року в сумі 750 (сімсот пятдесят) грн., після чого матеріальне забезпечення малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в добровільному порядку не здійснює. Цих обставин відповідачем не спростовано, доказів протилежного та заперечень проти позову ОСОБА_1 суду не надано.

Даних про наявність у ОСОБА_2 заробітку або іншого доходу регулярного характеру судом не встановлено.

Наведені обставини в своїй сукупності вказують на наявність підстав для визначення в даному випадку розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що заявлено позивачкою та згідно з ч.2 ст.182 СК України є мінімальним розміром аліментів на одну дитину.

При вирішенні даного спору сторін суд застосував наступні правові норми, на яких базується прийняте судом рішення.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З наведених підстав, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, а також встановлених фактичних обставин щодо стану здоровя і матеріального становища обох сторін та їх малолітньої дитини, наявності реальних потреб малолітньої дитини в утриманні з боку батька, зайнятості позивачки фактичним доглядом за малолітньою дитиною, працездатності відповідача, відсутності у нього інших утриманців і відсутності даних про конкретний розмір його доходу, суд вважає за належне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити повністю.

З огляду викладених обставин, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.ст.182, 184, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.4, 60, ч.ч.1, 3 ст.88, ч.3 ст.208, ч.ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.224, ст.ст.225-228, ч.4 ст.231, ч.2 ст.232, ч.1 ст.233, ч.1 ст.294, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення суду.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів позивачкою з дня отримання його копії, а відповідачем в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя О.І.Горегляд