Справа № 159/5922/15-ц
Провадження № 4-с/159/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл. в складі:

головуючого судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю: представника заявниці ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи - Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_2 як представником стягувача на дії державного виконавця - заступника начальника Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_5, що полягають у винесенні оскаржуваної постанови постанови про закінчення виконавчого провадження від 01.02.17 р., визнання оскаржуваної постанови незаконною та скасування її, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_6, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області,

ВСТАНОВИВ:

09.02.17 р. заявниця як стягувач у виконавчому провадженні за посередництвом свого представника - ОСОБА_2 - звернулась до суду із вказаною вище скаргою, що, за своєю суттю є скаргою на постанову держвиконавця від 01.02.17 р. про закінчення виконавчого провадження (далі ВП) (а. с. 125, 126), обґрунтованою тим, що Ковельським місьрайсудом Волинської області 26.04.16 р. було видано виконавчий лист (далі в/л) № 159/5 922/15 ц на рішення цього ж суду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 у справі № 159/5 922/15 ц від 11.01.16 р. про зобов»язання усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою, розташованою по вул. Дружби, 33 у м. Ковелі Волинської області; приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом відновлення грунтового покриву, засипання самовільно викопаної на цій земельній ділянці водойми грунтом. Було також стягнуто з відповідача на користь позивача 4 039 грн. 96 коп.. Цим же судом було видано в/л від 26.04.16 р., що був поданий нею як представником позивача до державної виконавчої служби (далі ДВС) Ковельського МРУЮ ГТУЮ у Волинській області. За цим в/л було відкрито виконавче провадження (далі ВП) № 509 701 70, однак, стягнення з боржниці тривалий час не проводилось. Вона неодноразово особисто зверталась до ДВС, де їй було повідомлено, що вживаються усі необхідні дії для виконання ВП. Згодом було накладено арешт на майно боржниці і обмежено її у праві виїзду за кордон, що виконавцем було проведено. Відповідач частково виконала рішення суду, у зв»язку з чим вона не погоджується з таким виконанням рішення суду, так як відповідач не виконала всі зобов»язання по відновленню грунтового покриву, натомість, засипала водойму на ділянці глиною і такої глини навезла на ділянку. Вона вказувала, що грунт є не тим, що вивезений відповідачем з ділянки, а попередній грунт був чорноземом, а не глиною. Однак, 02.02.17 р. вона отримала постанову від 01.02.17 р. про закінчення ВП. Вона звернулась до виконавця ОСОБА_5 з претензіями щодо виконання рішення; вказувала, що відповідач не виконала рішення суду, а саме: в частині стягнення коштів вона частково сплатила кошти, але не всі, що були зазначені у рішенні суду; не відновила грунтового покриву на ділянці, а лише засипала водойму та розсунула на ділянці глину. На всі її зауваження про недосконалість вирішення питання, держвиконавець не прислухався, наголошував на сплаті виконавчого збору у повному обсязі; що водойма засипана згідно з рішенням суду і у нього претензій немає. У оскаржуваній постанові вказано, що оскільки відповідач повністю виконала рішення суду, а саме: засипала водойму грунтом, згідно з актом держвиконавця ВП на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» слід закінчити. У акті вона особисто вказувала, що рішення виконано частково. З постановою вона не погоджується і вважає дії держвиконавця ОСОБА_5 протиправними, виходячи з положень п. п. 1 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та того, що вбачає у діях виконавця упереджене ставлення, так як останній наголошував, що для нього є головним, щоб було сплачено виконавчий збір та штрафи на постанови про накладення таких, а як виконано рішення суду, йому не важливо. Вона наголошувала виконавцеві, що попередній стан ділянки мав зовсім інший вигляд і був зовсім інший грунт, про що у судовому засіданні свідчив розрахунок Державної інспекції сільського господарства у Волинській області, де вказано, що була нанесена шкода зняттям відповідачем грунтового покриву. Покликаючись на ст. ст. 30, 49, 32 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що держвиконавець не вживав заходів до виконання рішення, закінчив ВП через 9 міс. після його відкриття, так і не виконавши досконало рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.01.16 р. у справі № 159/5 922/15 ц . Покликаючись на п. 8 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що рішення суду є фактично невиконаним. Усі її зауваження щодо цього було ОСОБА_5 проігноровано. Покликаючись на п. 11 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383, 384 ЦПК України, просить визнати незаконною та скасувати постанову держвиконавця - заступника начальника Ковельського міськрайвідділу ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_5 від 01.02.17 р. про закінчення ВП по виконанню в/л № 159/5 922/15 ц від 11.06.16 р.; в/л повернути у В ДВС Ковельського МРУЮ ГТУЮ у Волинській області для подальшого виконання.

30.03.17 р. особою, на чиї дії було подано скаргу - держвиконавцем - заступником начальника Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_5 було подано до суду письмове заперечення проти доводів скарги (а. с. 152 155), обґрунтоване тим, що у ній не наведено жодної норми законодавства, що була б правовою підставою для визнання незаконною та скасування постанови про закінчення ВП у ВП № 509 701 70; не зазначено, у чому саме полягає незаконність його як держвиконавця дій. Зазначає, що на примусовому виконанні у Ковельському МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області перебувало ВП № 409 701 70 з примусового виконання в/л, виданого 26.04.16 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області у справі № 159/5 922/15 ц про зобов»язання ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 земельною ділянкою по вул. Дружби, 33 у м. Ковелі Волинської області; привести цю земельну ділянку у попередній стан шляхом відновлення грунтового покриву, а саме: засипати грунтом водойму на цій земельній ділянці. 27.04.16 р. заст. нач. відділу ОСОБА_7 було винесено постанову про відкриття ВП і встановлено строк для самостійного виконання до 04.05.16 р.. Вказана вище постанова надіслана сторонам ВП 27.04.17 р. за вих. № 9 956/11. 06.05.16 р. заст. нач. відділу ОСОБА_7 було складено акт держвиконавця про невиконання у встановлений строк рішення суду. 16.05.16 р. за невиконання рішення суду на боржницю було накладено штраф в сумі 170 грн.. 02.09.16 р. заст. нач. відділу ОСОБА_7 було складено акт держвиконавця про невиконання у повторно встановлений строк рішення суду. Боржниця, зі слів родичів, перебуває за межами України. 13.09.16 р. за невиконання рішення суду на боржницю було накладено штраф в сумі 340 грн.. Тоді ж до Держприкордонслужби України було надіслано вимогу про надання інформації щодо перетину держкордону боржницею, останній було надіслано попередження за невиконання рішення суду. 04.10.16 р. у відділ надійшло повідомлення Держприкордонслужби України щодо перетину держкордону боржницею. Тоді ж до Ковельського міськрайсуду Волинської області було подано подання про встановлення тимчасового обмеження боржниці у праві виїзду за кордон з вилученням закордонного паспорта для виїзду за кордон до виконання зобов»язань, встановлених судовим рішенням. 06.10.16 р. ухвалою Ковельського міськрайсуду Волинської області у справі № 159/5 922/15 ц таке подання було задоволено. 13.10.16 р. ухвалу Ковельського міськрайсуду Волинської області від 06.10.16 р. відділом було скеровано на виконання до Держприкордонслужби України. 07.11.16 р. у відділ надійшло повідомлення Держприкордонслужби України про прийняття вказаної вище ухвали до виконання з 25.10.16 р.. Після 15.11.16 р. матеріали ВП було передано йому. 24.01.17 р. надійшло повідомлення боржниці про часткове виконання рішення суду. 25.01.17 р. начальником відділу ОСОБА_8 та ним було здійснено виїзд за адресою розташування земельної ділянки та проведено фотозйомку на телефон часткового виконання рішення суду без складання акта держвиконавця. 27.01.17 р. ним було винесено постанову про стягнення з боржниці виконавчого збору в сумі 6 400 грн. і постанову про стягнення з боржниці витрат ВП в сумі 120 грн.. Тоді ж боржниця по телефону повідомила про виконання рішення суду. Ним тоді ж було здійснено виїзд за адресою розташування земельної ділянки та встановлено факт повного виконання рішення суду водойму на земельній ділянці було засипано грунтом - про що було складено акт держвиконавця, при цьому на телефон здійснювалась зйомка, а заявниця як представник стягувача на акті зазначила свої зауваження. Тоді ж боржниця сплатила виконавчий збір та витрати ВП і 510 грн. штрафу. 01.02.17 р. було винесено постанову про закінчення ВП, в/л та вказану вище постанову було скеровано Ковельському міськрайсуду Волинської області. У ВП № 510 517 26, що перебуває на виконанні у головного держвиконавця ОСОБА_9 4 039 грн. 96 коп. стягнуто з боржниці і перераховано стягувачеві. Вважає дії держвиконавців при здійсненні ВП законними, просить у задоволенні скарги відмовити.

Заявниця у судове засідання не з»явилась, хоча є належно оповіщеною. Про причини неявки суду не повідомила.

Представник заявниці у судовому засіданні скаргу підтримала, уточнила, що оскаржується рішення держвиконавця постанова про закінчення ВП від 01.02.17 р. та суду пояснила, що за рішенням суду відповідач у вказаній вище цивільній справі мала б відновити верхній родючий грунт, що був останньою неправомірно забраний із земельної ділянки її довірительки. Однак, відповідач лише засипала водойму та деяку площу поза нею рудою глиною, що вона не вважає грунтом. А тому вважає, що рішення суду виконане неналежно, оскаржувана постанова винесена передчасно, незаконно. Не заперечує. Що її довірителькою у позовних вимогах не ставилась вимога про відновлення грунту на земельній ділянці саме поверненням такого ж грунту чи "родючого" грунту. Доказів того, який саме грунт був на спірній земельній ділянці до порушення прав позивача, та чи саме грунтом було засипано водойму на виконання рішення суду, вона не має, так як спеціалістом не є, а експертний висновок є вартісним. Однак, дільничний поліції ОСОБА_10 свідчив у суді, що із земельної ділянки неправомірно було вивезено саме чорнозем. Зазначає, що рішення суду не оскаржувалось, заяв про роз»яснення рішення суду не подавалось. Просить скаргу задовольнити, так як на спірну земельну ділянку слід вивезти такий же грунт, який там був до порушення прав позивача.

Представник В ДВС у судовому засіданні проти доводів скарги заперечив, суду пояснив, що вважає дії держвиконавця та винесену ним оскаржувану постанову законними. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Інші заінтересовані особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, хоча належно оповіщені, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача у цивільній справі адвокат попередньо подала до суду заяву з проханням справу розглядати у її відсутності, просить у задоволенні скарги відмовити.

Неявка вищезазначених осіб не є перешкодою для вирішення розглядуваного питання по суті судом в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України, уїх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, В ДВС, дослідивши звукозапис показань свідка ОСОБА_10, допитаного у цій же справі попереднім складом суду, зі згоди осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали ВП; справи, цивільної справи провадження № 2/159/87/16 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки до попереднього стану та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, вважає, що скарга безпідставна та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

За змістом ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 16.11.15 р. позивачем було подано до суду позовну заяву з проханням зобов»язати відповідача усунути перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою та привести останню в попередній стан шляхом відновлення грунтового покриву на ділянці (засипати грунтом водойму) (а. с. 3 7 цивільної справи). Будь - яких вимог про відновлення грунтового покриву на ділянці шляхом навезення певного грунту на певну площу земельної ділянки, заявлено не було.

11.01.16 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області було ухвалено рішення, яким було зобов»язано відповідача усунути перешкоди позивачеві у користуванні спірною земельною ділянкою та привести останню у попередній стан шляхом відновлення гртунтового покриву, а саме: засипати грунтом водойму на спірній земельній ділянці (а. с. 56 59). Тобто, суд задовольнив ті вимоги позивача, що були закладені нею 16.11.15 р. та рішення суду набрало законної сили 02.02.16 р. (а. с. 73).

26.04.16 р. представником заявниці було отримано виконавчий лист у вказаній вище цивільній справі на виконання вказаного вище судового рішення в частині зобов»язання відповідача до вчинення зазначених вище дій (а. с. 66).

27.04.16 р. В ДВС за заявою представника заявниці як представника позивача та стягувача було відкрито провадження у ВП.

27.01.17 р. держвиконавцем ОСОБА_5 було складено акт держвиконавця про повне виконання рішення суду. Актом встановлено, що за станом на 27.01.17 р. водойма на спірній земельній ділянці засипана грунтом. Під час проведення виконавчої дії провадилась фотозйомка. Під час проведення виконавчої дії була присутньою представник заявниці, яка на зворотній стороні аркуша, на якому складено акт, зазначила, що вважає рішення не виконаним належно, так як було знято верхній шар грунту на 70 см. Будь - яких зауважень з приводу якості навезеного на спірну ділянку грунту, вона не висловлювала.

З приєднаних до акта фотознімків не вбачається, що навезений на спірну ділянку грунт не є належним, або це є не грунт.

У подальшому, а саме: 01.02.17 р. було винесено оскаржувану постанову.

Як слідує з показань свідка ОСОБА_10, допитаного судом 29.05.17 р., відтворених у судовому засіданні із копії технічного запису, останній показав, що, дійсно, був на спірній земельній ділянці, що є низькою, і бачив, що на ній було вибрано грунт - родючий чорнозем, а навезено - рудий грунт, землю. Однак, він же зазначив, що експертом по грунтах не являється.

Тому суд вважає, що з врахуванням змісту позовних вимог позивача, суті резолютивної частини рішення, що надійшла на виконання у В ДВС, суті показань свідка, змісту акта держвиконавця від 27.01.17 р., дії держвиконавця - заступника начальника Ковельського міськрайвідділу ДВС Головного теруправління юстиції у Волинської області ОСОБА_5, що полягають у винесенні оскаржуваної постанови, є правомірними і відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно, оскаржувана постанова є законною і підстав до її скасування з мотивів, наведених заявницею, немає.

Відтак суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 383 - 389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ковельський міськрайсуд Волинської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, а особами, які беруть участь у справі, однак, не були присутніми при її оголошенні у той же строк з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий:ОСОБА_11