Справа № 428/8891/17
Провадження №2/428/2296/2017
УХВАЛА

23 серпня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Журавель Т.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши подану позовну заяву, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст. 119 України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по суті позовних вимог перебуванням у скрутному матеріальному становищі, однак доказів на підтвердження вказаного становища позивачем до суду не надано, а лише повідомлено суд про наявність на утриманні двох малолітніх дітей, знаходження у відпустці по догляду за ними, що потребує значних матеріальних витрат. Також вказала, що батько дітей працює на ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот», але не отримує заробітну платню вже кілька місяців, а отже аліменти на утримання дітей позивач жодного разу не отримала. Отже, судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн. є для неї значним.

Частиною 3 ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

З огляду на викладене, та враховуючи відсутність доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Зі змісту ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб (раніше мінімальної зарплати), встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1600 грн.

За таких обставин, ставка судового збору становитиме 640 грн. (1600 грн. * 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 640 грн.).

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 640 грн. та надати суду документ, що його підтверджує.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає, що вищевказану заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом надання квитанції про сплату судового збору.

Надати позивачу для усунення зазначених недоліків пятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.С. Журавель