Справа № 545/2109/17
Провадження № 2/545/1390/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2017 р. Суддя Полтавського райсуду Полтавської області Шелудяков Л.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про неправомірність нарахування заборгованості за спожитий газ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», в якому просив скасувати неправомірно нараховану заборгованість за спожитий газ, за який він сплачував субсидію.

Розглядаючи питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що вищевказаний позов слід залишити без руху за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із позовних заяв майнового характеру, до яких відносяться вимоги про повернення коштів, становить 1% від ціни позову але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення до суду дорівнюється 640,00 грн.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, що мають звільнені від сплати судового збору, і споживачі до цієї категорії чинною редакцією закону не віднесені.

Між тим, ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає можливість звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоровя, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За загальним правилом, відповідно до ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Згідно ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є неправомірно нарахована заборгованість за спожитий газ відповідачем, який за місцем розташування не відноситься до територіальної юрисдикція Полтавського районного суду.

Позивачем не зазначено докази, на підставі якого документа (договір та т.і) виникли правовідносини між ним та відповідачем та які саме зобовязання за договором відповідачем порушено при наданні послуг споживачу. Залежно від суті порушених прав позивача

(повязані з реалізацією прав споживачів чи ні) можливо визначити підсудність позову.

На підставі ч.1 ст.121 ЦПК України вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вищевказаних недоліків з розясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» про неправомірність нарахування заборгованості за спожитий газ залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений термін позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2