Справа № 443/1544/16-ц Провадження № 2/443/186/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області та право на земельні частки (пай) розміром 1.62 га та розміром 2.34 га, в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5, яка померла 29 червня 2005 року. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами в с. Туради по вул. Шевченка, 1 Жидачівського району Львівської області, належав колгоспному двору, головою якого був її дід ОСОБА_6. Крім цього, дідові належало право на земельну частку (пай) розміром 1.62 умовних кадастрових гектари. 05 лютого 2004 року дід - ОСОБА_6, помер. Після його смерті у володіння спадковим майном вступила баба ОСОБА_5. На випадок смерті баба не склала заповітного розпорядження належним їй на день смерті майном. Частину спадкового майна після смерті баби, а саме: грошові вклади та майнові паї ОСОБА_6 та ОСОБА_5 успадкувала мати позивачки, ОСОБА_2, отримавши у Жидачівській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 березня 2007 року. У серпні 2016 року позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини на решту майна, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити.

Відповідачі подав заяву про слухання справи у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, помер 05 лютого 2004 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 332058 від 06 лютого 2004 року, виданим виконкомом Вільхівецької сільської ради Жидачівського району Львівської області.

ОСОБА_5 померла 29 червня 2005 року в с.Туради Жидачівського району Львівської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 020040 від 29 червня 2005 року.

Судом достовірно встановлено той факт, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онукою ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Згідно матеріалів спадкової справи № 91 від 29 червня 2005 року, відкритої після смерті ОСОБА_5, яка померла 29 червня 2005 року, спадкоємець за законом ОСОБА_2, прийняла спадщину після смерті матері у встановленому законом порядку та 21 березня 2007 року отимала Свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади та майнові паї ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Постановою нотаріуса № 598/02-31 від 18.08.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи.

Згідно довідки № 1198 від 23 серпня 2016 року, виданої виконкомом Вільховецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_5 постійно була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті, що наступила 29 червня 2005 року. Разом з нею на день її смерті була зареєстрована та проживала: ОСОБА_7. Від імені ОСОБА_5 в сільській раді заповіт не посвідчувався. Заборони та арешту на майно немає.

Згідно витягу № 1197 від 23 серпня 2016 року, з погосподарських книг по селу Туради станом на 30 червня 1990 року у господарстві по вул. Шевченка, 1 в с. Туради, Жидачівського району Львівської області, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_6, голова двору, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, дружина, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, дочка, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, зять, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, внучка, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7, внучка, ІНФОРМАЦІЯ_8. Господарство відноситься до суспільної групи "колгоспний двір".

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із змінами внесеними згідно з Постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, виходячи із рівності часток усіх членів колгоспного двору, кожному із них фактично належала 1/6 частина колгоспного двору.

Після смерті членів колгоспного двору: ОСОБА_6, ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 2/6 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по вулиці Шевченка, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. Шевченка, 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області є власністю колгоспного двору, частки яких не визначені, позивачка є членом двору, якій належить 1/6 частина майна колгоспного двору, інші члени двору: її батьки ОСОБА_2, ОСОБА_3, та сестра ОСОБА_4 відмовилися від належних їм часток у майні колгоспного двору в користь позивачки, про що свідчать їх письмові заяви від 13 грудня 2017 року, що дає можливість позивачці належним чином прийняти спадщину після смерті баби, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право власності на цілий житловий будинок. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за законом після смерті баби, тому за нею слід визнати право власності на 2/6 частини житлового будинку № 1, розташованого по вул. Шевченка, в с. Туради Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 29 червня 2005 року; на 1/6 частину що належить їй як члену колгоспного двору, та на 3/6 частини, враховуючи відмови членів колгоспного двору в її користь, а в загальному на цілий житловий будинок. У задоволенні позовної вимоги щодо визнання за позивачкою права на земельні частки (паї), в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5 слід відмовити, оскільки у неї наявні правовстановлюючі документи на дане спадкове майно та нотаріус не відмовив їй у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (паї).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5, яка померла 29 червня 2005 року та на 4/6 частини житлового будинку, належні їй враховуючи відмови інших членів колгоспного двору, а в загальному на цілий житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул. Шевченка № 1 в с. Туради Жидачівського району Львівської області.

У задоволенні іншої позовної вимоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко