Справа № 344/5513/17
Провадження № 22-ц/779/2002/2017
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника апелянта,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із внучкою та визначення порядку участі у її вихованні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду під головуванням судді Островського Л.Є. від 27 жовтня 2017 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із внучкою та визначення порядку участі.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що є дідом ОСОБА_4. Батьки колишньої їх невістки ОСОБА_5, як і є відповідачами у справі, чинять перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з внучкою, не дають змоги бачитися з нею, спільно проводити час, гуляти. На телефонні дзвінки та прохання дати можливість відвідати дитину відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 категорично відмовляють, повідомляють що дитина знаходиться за межами міста Івано-Франківська або взагалі відмовляються повідомляти місцезнаходження дитини.

Відповідачі створили умови, які позбавляють ОСОБА_1 бачити дитину та спілкуватися з нею. Внучка ОСОБА_4 в чотирьохрічному віці практично не знає свого діда ОСОБА_1, звертається до нього і поводить себе з ним, як із сторонньою особою.

Представник ОСОБА_1 просила задовольнити позов та встановити наступний порядок участі у вихованні онуки:

- у вигляді систематичних побачень щонеділі кожного місяця з 12.00 год. по 18.00 год. (в літній час) та з 12.00 год. по 16.00 год (в зимовий час) за проживання/перебування дитини з можливістю відвідання місць відпочинку громадян відповідно до віку дитини без присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

- у вигляді короткострокових зустрічей з онукою до однієї години у будні дні, коли позивач перебуватиме у місці проживання/перебування онуки за попереднім повідомленням без присутності відповідачів.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з внучкою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначено ОСОБА_1 такий порядок участі у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: перша та третя субота місяця з 15.00 до 18.00 год., друга та четверта неділя з 15.00 год. до 18.00 год. за домовленістю обох сторін у присутності мами.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп. судового збору.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, де зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне , необґрунтоване рішення.

Суд позбавив його права на доказування, можливість надавати заперечення по суті позовних вимог.

Апелянт зазначає, судом зроблено помилковий висновок що він нібито чинив перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з внучкою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не має матеріальної можливості приймати участь у гідному вихованні дитини, так як є власником житла в якому не створені всі необхідні умови для перебування малолітньої дитини, оскільки в належній йому квартирі проживає дві сім'ї з малолітніми дітьми, тому ОСОБА_1 не може надати необхідну турботу дитині для її розвитку.

Апелянт вважає, що зустрічі з малолітньою дитиною повинні відбуватись за погодженням матері і за умови бажання дитини.

Заява з відповідними додатками про встановлення порядку участі у вихованні ОСОБА_4 її батьком ОСОБА_7 не подавалася, будь-які бесіди працівниками служби у справах дітей з батьком дитини не проводились, його думка щодо участі дідуся у вихованні внучки не враховувалася. Батько не був присутній на засіданні комісії у справах захисту прав дитини.

Судом не встановлено наявність спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, що є обов'язковою підставою для прийняття законного рішення.

В оскаржуваному рішенні безпідставно зазначено про встановлення порядку участі діда ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4 за домовленістю обох сторін. Суд не залучав до участі у справі матір дитини - ОСОБА_5 позбавивши її можливості подати свої заперечення та докази на їх обґрунтування.

Судом не встановлено фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшовши передчасного висновку.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено що, позивач є дідом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що відповідачі, які є батьками його колишньої невістки ОСОБА_5, чинять йому перешкоди у спілкуванні з внучкою, не дають змоги бачитися з нею, спільно проводити час, гуляти. На телефонні дзвінки та прохання дати можливість відвідати дитину відповідачі категорично відмовляють, повідомляють що дитина знаходиться за межами міста Івано-Франківська або замовчують повідомити місцезнаходження дитини.

Позивач вважає, що у зв'язку з неприязним ставленням до колишнього зятя, батька дитини ОСОБА_7 (сина позивача), відповідачі створили умови які позбавляють позивача бачити дитину та спілкуватися з нею. Внучка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в чотирьохрічному віці практично не знає позивача, як свого діда, звертається до нього і поводить себе з ним, як зі сторонньою особою.

Згідно ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», у разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Відповідно до протоколу №12 засідання комісії з питань захисту прав дитини служби у справах дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, 11.09.2017року розглядалося питання про встановлення порядку участі дідусеві ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Засідання відбувалося в присутності матері ОСОБА_5.

Рішенням від 21.09.2017року №749 виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надано суду висновок про встановлення порядку участі дідусеві ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь в їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, вони мають право звернутися до суду з позовом про їх усунення.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність визначення позивачу способу його участі у вихованні дитини шляхом встановлення місця і часу побачень та спілкування його з внучкою, які відповідають інтересам дитини, не будуть перешкоджати її вихованню і розвитку, та зобов'язати відповідачів не чинити позивачу перешкод в спілкуванні з дитиною.

При цьому, суд визнав доцільним встановити час побачень дідуся з внучкою менш тривалими, ніж зазначено у висновку органу опіки і піклування та тільки в присутності матері дитини ОСОБА_5

Колегія суддів вважає, що за таких обставин оскаржуване рішення порушує законні права та інтереси матері дитини ОСОБА_5, яка не була залучена до участі в справі.

Однак, апеляційний суд законодавчо позбавлений права залучити її до участі в справі та вирішити спір як суд першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору по суті порушено норми процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення. Тому в даній справі слід постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав порушення судом норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 27 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дитини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні із внучкою та визначення порядку участі у її вихованні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентиф. код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 - 704 грн витрат, понесених на оплату судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко