Справа № 1319/570/12 Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/3624/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника Сихівської РА ЛМР - Матковської О.В.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2017 року у справі за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Житловик - С», Львівська міська рада про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним рішення, визнання права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, який в подальшому уточнив, та просив виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 наданий статус житлового на підставі рішення виконкому Львівської міської ради від 09.03.2007 № 139. Ухвалою Львівської міської ради від 29.03.2007 № 721 даний будинок прийнятий у власність територіальною громадою м. Львова. Встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації проживає відповідач, котрий вселився в дане жиле приміщення та проживає в ньому без законних на те підстав. Відповідно до рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради, прийнятому в порядку, встановленому чинним законодавством, погоджено укладення договору житлового найму з відповідачем ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2. Зазначає, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в гуртожитку по АДРЕСА_1 без надання окремої кімнати, отже, йому не надавалось приміщення для відособленого користування. Вважає, що відповідач, проживаючи у квартирі АДРЕСА_2 додатково самоправно зайняв ще й квартиру АДРЕСА_1, тому з покликанням на ст.116 ЖК УРСР просить виселити відповідача в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання протиправним рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради від 10.11.2009 в частині відмови йому в укладенні договору найму жилого приміщення; про визнання за ним права користування житловим приміщенням площею 22 кв.м. під АДРЕСА_2, АДРЕСА_1. Мотивує зустрічні позовні вимоги тим, що в квартиру, яка складається з двох приміщень під АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1, площею 22 кв.м він вселився ще у 1985 році, задовго до рішення комісії при виконкомі Львівської міської ради, оскільки працював на ВО «Полярон». Зазначає, що у квартиру, яку він займає є один вхід із загального коридору. Вважає, що рішення громадської комісії і дії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради суперечать вимогам ст. 19 Конституції України. Вказував, що після зміни статусу будинку АДРЕСА_1 (з гуртожитку на житловий) мешканці мають право отримати квартири відповідно до вимог житлового законодавства, в тому числі житло повинно бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам. Вважає, що спірним рішенням комісії йому надана замість благоустроєного приміщення кімната площею 11,4 кв.м., під номером АДРЕСА_2, що явно не відповідає вимогам до жилих приміщень, які надаються громадянам. Просить врахувати, що кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 є суміжними, з єдиним входом і становлять єдине ціле площею 22 кв.м без вигод. Вважає, що при прийнятті розпорядження Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради від 25.02.2009 № 41 адміністрація неправомірно присвоїла житловому приміщенню, яке він займає, окремі номери АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1. Просить врахувати, що оплачує рахунки за комунальні послуги виходячи з площі 22 кв.м, тому вважає, що набув право користування кімнатами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1. Просить задоволити зустрічні позовні вимоги.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2017 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішення суду оскаржила Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що у ОСОБА_3 відсутній ордер на вселення у спірну квартиру, як і відсутній договір найму на спірну кімнату. Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 29.04.2011р. № 490 «Про завершення впорядкування проживання мешканців у будинку АДРЕСА_1» передбачено утворення 2-х містобудівних одиниць (житловий будинок і гуртожиток) у будинку АДРЕСА_1. Соціальний гуртожиток заплановано розмістити у лівому крилі, а всі особи, які самоправно проживають, підлягають виселенню на підставі ст. 116 ЖК України. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради.

У частині відмови у задоволенні зустрічної позовної заяви рішення суду не оскаржується, тому законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в цій частині позовних вимог колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

При вирішенні спору суд має враховувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР, п. 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 року № 208 (далі Примірне положення) гуртожитки призначаються лише для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період їх роботи або навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_3, відповідач за первісним позовом, вселився до гуртожитку на АДРЕСА_1 у м. Львові та був зареєстрований у даному гуртожитку з 21.08.1985 року. При цьому, судом встановлено, що його реєстрація в гуртожитку по АДРЕСА_1 відбулась без надання йому окремої кімнати. На час вселення ОСОБА_3 працював на Львівському ВО «Полярон», його вселення у гуртожиток проведено з відома адміністрації підприємства, на якому працював відповідач.

Судом також установлено, що рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.03.2007 № 139 гуртожитку для проживання сімей Виробничого обєднання «Полярон» по АДРЕСА_1, наданий статус житлового будинку та запропоновано Львівській міській раді прийняти даний будинок у власність територіальної громади м. Львова. Рішенням Львівської міської ради від 29.03.2007 № 721 відомчий житловий будинок АДРЕСА_1 прийнято у власність територіальної громади м. Львова.

Рішенням виконкому Львівської міської ради від 27.06.2008 № 636 внесено зміни до п.4 рішення виконкому Львівської міської ради від 09.03.2007 №139, відповідно до яких Сихівську районну адміністрацію зобов'язано укласти договори житлового найму з мешканцями, які зареєстровані і проживають у будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації від 05.02.2009 №41 «Про присвоєння приміщенням в житловому будинку на АДРЕСА_1 квартирних номерів», приміщенням на третьому поверсі у житловому будинку присвоєно окремі квартирні номери, зокрема, під літ. 87 площею 11,4 кв.м - АДРЕСА_2, під літ. 88 площею 10,6 кв.м - АДРЕСА_1. При цьому взято до уваги поверхові плани за 1973р.

Районним судом установлено, що ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» було проведено обстеження гуртожитку і внесено зміни в поверхові плани, експлікацію, виготовлено копії поверхових планів.

Зокрема, встановлено, що в поверховому плані 3-го поверху на 2010 рік містяться зміни (нанесені барвником червоного кольору) у кресленнях, кімнат під літ. 87 і 88 (АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1), котрі не є ізольованими, оскільки існує єдиний вхід з загального коридору лише у кімнату АДРЕСА_1, яка є прохідною для кімнати АДРЕСА_2. Дані про те, хто і коли саме здійснив таке перепланування відсутні, доказів причетності відповідача до вказаних змін суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3, будучи вселений у гуртожиток у 1985 році як працівник Львівського ВО «Полярон», тривалий час займає кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1, вхід в які з 2010 року є єдиним через кімнату АДРЕСА_1, яка не є ізольованою. При цьому відповідач виконує обов'язки щодо утримання житлового приміщення, здійснює оплату згідно рахунку за житлову площу у розмірі 22 кв.м.

Відмовляючи у задоволенні позову Сихівської районної адміністрації про виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1, районний суд обґрунтовано виходив з недоведеності незаконного проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1, оскільки відсутні відомості про фактичне проживання інших осіб у спірних кімнатах, крім відповідача впродовж останніх 15 років, суду не надано доказів виділення спірної квартири АДРЕСА_1 іншим особам. Суд також вірно взяв до уваги, що кімнати АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 не є ізольованими, становлять єдине приміщення з одним входом через кімнату АДРЕСА_1.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, районний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи, та ухвалив правильне по суті й справедливе рішення.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 05 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: