Справа № 372/3492/15-ц
Провадження № 2-8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Управління Держгеокадастру в Обухівському районі, товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Горизонт», ОСОБА_7 про визнання незаконними і скасування розпоряджень, державних актів на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом демонтажу та знесення самовільно зведеного паркану. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на території належної позивачеві земельної ділянки відповідачем збудовано огорожу, відповідач самовільно зайняв належну йому земельну ділянку, порушуючи його право власності. В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 подав зустрічний позов, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 457 від 23.03.2010 року та № 318 від 24.03.2011 року, визнати незаконними та скасувати державні акти на право приватної власності на землю площею по 0,12 га кадастровий номер НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 та кадастровий номер НОМЕР_2 як видані безпідставно. Обгрунтовуючи зустрічний позов ОСОБА_4 посилався на необрунтоване виділення земельної ділянки іншим особам, яку він має намір приватизувати і якою користується.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, ОСОБА_1 первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечив повністю, посилаючись на те, що на законних правових підставах отримавши державний акт на право власності на земельну ділянку, 04.08.2015 року ОСОБА_3 було виявлено огородження його земельної ділянки парканом, який самовільно звів ОСОБА_4, що перешкоджає позивачу користуватись власністю.

Представник відповідачів за первісним позовом, ОСОБА_2 первісні позовні вимоги не визнав повністю, зустрічний позов підтримав повністю, посилаючись на те, що його довірителі як суміжні землекористувачі не погоджували межі земельних ділянок відповідачів за зустрічним позовом, оспорювані державні акти видані безпідставно, ОСОБА_4 огородив земельну ділянку у 2005 році подавав заяву про виділення цієї ділянки просив застосувати позовну давністю до вимог первісного позову.

Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при розгляді заяви покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_5 та треті особи в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, клопотань чи заперечень суду не надали.

Вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.03.2010 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області №457, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_3, площею 0,1200 га, та ОСОБА_5, площею 0,1200 га, в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.

На підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 318 від 24.03.2011 року на ім'я ОСОБА_3 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 відносно земельної ділянки площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, що підтверджується державним актом, витягом з Державного земельного кадастру, розпорядженням, висновками, проектом землеустрою, технічною документацією із землеустрою та іншими матеріалами справи

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 318 від 24.03.2011 року затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, що підтверджується розпорядженням, висновками, проектом землеустрою та іншими матеріалами справи.

На підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2001 року ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,11 га в садовому товаристві «Роздолля» м.Українка Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3, що підтверджується інформаційною довідкою з державних реєстрів.

Рішеннями 37 сесії Української міської ради від 30.08.2005 року погоджено місце розташування земельних ділянок орієнтовною площею по 0,12 га в садовому товаристві «Роздолля» м. Українка Обухівського району Київської області для ведення садівництва ОСОБА_4 та ОСОБА_7, що підтверджується рішеннями, листами Дніпровського БУВР, заявами.

31.07.2015 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держземагенства у Київській області із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки орієнтовною площею по 0,12 га в садовому товаристві «Роздолля» м. Українка Обухівського району Київської області для ведення садівництва, що підтверджується клопотанням.

03.08.2015 року ОСОБА_7 звернулась до Головного управління Держземагенства у Київській області із клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки орієнтовною площею по 0,12 га в садовому товаристві «Роздолля» м. Українка Обухівського району Київської області для ведення садівництва, на яке їй 21.08.2015 року відмовлено з причин перебування цієї ж ділянки у користуванні інших осіб, що підтверджується клопотанням, листом ГУ ДГК.

Також у СТ «Роздолля» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають у власності земельні ділянки, що підтверджується державними актами. Їх взаємне розташування земельних ділянок підтверджується схемою, планами меж, кадастровими планами та іншими графічними матеріалами.

04.08.2015 року було складено акт обстеження земельної ділянки та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, яким встановлено те, що ОСОБА_4 самовільно без будь-яких правових підстав огородив належну ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 земельну ділянку площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, кадастровий номер НОМЕР_1, дерев'яним парканом на кам'яному фундаменті, чим перешкоджає проїзду (проходу) власника до земельної ділянки, що підтверджується актами.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 712/17-41/16927-16931/17-41 від 26.09.2017 року, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, прилягає до земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5, що належить ОСОБА_9, та до земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, що належить ОСОБА_4 Земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, прилягає до земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6, що належать ОСОБА_8 ОСОБА_9, власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5, є суміжним землекористувачем із ОСОБА_5, власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2. ОСОБА_5, власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, є суміжним землекористувачем із ОСОБА_9 (власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5), ОСОБА_3 (власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1), та ОСОБА_4 (власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4). ОСОБА_4 (власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4) є суміжним землекористувачем із ОСОБА_5, власником земельної ділянки з кадастровим номером, НОМЕР_2. ОСОБА_3 (власник земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1) є суміжним землекористувачем із ОСОБА_8 (власник земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6) і навпаки.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.ч.1,4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 116 ЗК України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент реєстрації державного акту ОСОБА_3 та ОСОБА_5.), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення Української міської ради Обухівського району Київської області від 30 серпня 2005 року № ХVII-22-37-IV (XXIV про погодження ОСОБА_4 місця розташування земельної ділянки) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи викладене, суд вважає, що первісні позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, ґрунтуються на чинному законодавстві та матеріалах справи і підлягають задоволенню, заперечення відповідача за таким позовом не доведені, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1200 га., зареєстровано 28 травня 2012 року, а отже він в передбаченому законом порядку набув право власності на дане майно. А ОСОБА_4, який не набув в установленому законом порядку прав на земельну ділянку, без належних правових підстав чинить перешкоди ОСОБА_3 у користуванні земельною ділянкою, добровільно відмовляється демонтувати свої споруди із території чужої земельної ділянки, а тому таке порушення прав слід усунути в судовому порядку. Оскільки ОСОБА_4 не набув в установленому законом порядку будь-яких прав на спірну земельну ділянку, вимоги за зустрічним позовом є необґрунтованими та безпідставними, та недоведеними. ОСОБА_4 не отримав державного акту на право власності на спірну земельну ділянку. Так, ОСОБА_4 на підтвердження права власності або користування на спірну земельну ділянку не надано документів, які відповідно до вимог закону можуть підтверджувати таке право, а до одержання таких документів особи щодо усунення перешкод в користуванні цією земельною ділянкою, зокрема шляхом скасування державного акту на земельну ділянку іншої особи та рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого даний державний акт видано, захисту не підлягає. У відповідача ОСОБА_4 за рішенням Української міської ради від 30.08.2005 року № ХVІІ-22-37-ІV виникло право на розробку проекту відведення земельної ділянки, а не право власності або право користування земельною ділянкою певною площею із визначеними в натурі межами.

Згідно ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про задоволення первісного позову, та про відмову в задоволенні зустрічного позову, в зв'язку з його недоведеністю.

Підстав для застосування наслідків спливу позовної давності судом не встановлено, оскільки встановлений ст. 257 ЦПК України, термін позовної давності на момент звернення позивача а первісним позовом не сплинув.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 77-80,89,263,264,265 ЦПК України, ст. 116, 118, 125, 126, 152, 153 ЗК України, ст.ст. 319, 321, 373, 386, 387, 391 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 земельною ділянкою площею 0,12 га, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, Українська міська рада, кадастровий номер НОМЕР_1, а саме зобов'язати ОСОБА_4 демонтувати та знести паркан, що перебуває у межах вказаної земельної ділянки згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_8, виданого Обухівською районною державною адміністрацією Київської області.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, треті особи Управління Держгеокадастру в Обухівському районі, товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Горизонт», ОСОБА_7 про визнання незаконними і скасування розпоряджень, державних актів на право власності на земельну ділянку відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: