Справа № 486/159/16-ц
Провадження № 2/486/11/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1 І,

секретаря - Архіпової К.В.,

за участю: представника позивачки - ОСОБА_2

позивачки - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

відповідачки - ОСОБА_5

третьої особи - ОСОБА_5

представника Служби у справах дітей - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, треті особи: ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_5, Служба у справах дітей Южноукраїнської міської ради про поділ в натурі квартири, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації співвласникові частка якого є меншою та припинення права спільної часткової власності.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою (т.1 а.с. 3-8) про поділ в натурі квартири, що є у спільній частковій власності, стягнення грошової компенсації співвласникові частка якого є меншою та припинення права часткової власності (т. 2 а.с 3-7)

В судовому засіданні позивачка підтримала уточнену позовну заяву та суду пояснила, що завдяки описки допущенною судом в ухвалі про накладення арешту на квартиру, яку суд тривалий час не виправляв, а звернення державного виконавця ігнорував, вона змушена протягом 10 років займатися судовим сутяжнецтвом. Пояснила, що в 2007 році вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання права спільної сумісної власності, в цьому ж позові вона просила накласти арешт на спірну квартиру. Суд наклав арешт на квартиру, але не вірно зазначив номер будинку, про що відділ державної виконавчої служби не одноразово повідомляв суд про неможливість накладення арешту із-за невідповідності нумерації квартири. Не зважаючи на це, суд ніяких заходів не вжив. Згодом спірну квартиру було продано, відповідач придбав квартиру, не зважаючи на те, що вона перебувала у арешті про що йому було відомо на її думку. Договір купівлі-продажу квартири між відповідачем та власницею укладався за місцем реєстрації власниці квартири. Пояснила, що на час розгляду спору за її позовом до ОСОБА_8 у спірній квартирі змінилося два власника. На думку позивачки відповідач та третя особа були обізнані в тім, що квартира, яку придбав відповідач на час продажу перебувала в арешті. Крім того вона змушена була протягом 10 років судитися із відповідачем, витрачати кошти на правову допомогу та експертизи. На даний час існує два рішення суду: за рішенням №2-22/2010р. від 16.11.2010 року за нею визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; за рішенням №2-388/11р. від 08.08.2011 року у ОСОБА_7 витребовано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та її вселено в цю квартиру. Ухвалою №1424/412/2012р. від 12.03.2013 року її позовну заяву до ОСОБА_7 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу стала меншою за ідеальну було залишено без розгляду так як вона повірила відповідачу про вирішення питання у добровільному порядку, незважаючи на що нею було понесено витрати на проведення експертизи. В даній квартирі відповідач проживає із своєю сімєю, а вона там проживати із свою сімєю не має можливості. Тому змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. Просить поділити в натурі квартиру АДРЕСА_2 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області, загальною площею 83,6 кв. м. на дві окремі квартири №13 та №14. спірну квартиру таким чином:

Виділити їй у власність квартиру №14 загальною площею 35,5 кв.м., а саме: житлової площі: житлову кімнату №8 - площею 19,8 кв.м.; житлову кімнату №11 - площею 6,9 кв.м.; допоміжні площі: ванну кімнату - площею 3,6 кв.м.; коридор №9 - площею 4,1 кв.м.; балкон №12 - площею 1,1 кв.м., та визнати за нею право особистої приватної власності на цю квартиру.

Виділити відповідачу у власність квартиру №13, загальною площею 48,1 кв.м., а саме: житлової площі: житлову кімнату №7 - площею 10,9 кв.м.; житлову кімнату №2 - площею 7,1 кв.м.; допоміжні площі: кухню №4 - площею 14,9 кв.м.; коридор №1 - площею 10,2 кв.м.; вбиральню №6 - площею 2,5 кв.м.; комору №5 - площею 1,4 кв.м.; балкон №3 - площею 1,1 кв.м., та визнати за ним право особистої приватної власності на цю квартиру.

Стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію, повязану із зменшенням її ідеальної частки вартості майна - в розмірі 50 850 (пятдесят тисяч вісімсот пятьдесят) грн.

Зобовязати сторони виконати комплекс будівельних робіт, тобто відновити первинне планування, внутрішні інженерні системи та санітарно-технічне обладнання квартир №13 та №14, які існували перед їх обєднанням в квартиру №13-14, а саме:

Відповідачу - закласти проріз 1 та виконати оздоблення даної закладеної ділянки зі сторони своєї частки; установити сантехнічне обладнання;

Їй - улаштувати дверний проріз 2 з подальшим його заповненням; відновити його входи до вентиляційних каналів; установити сантехнічне обладнання; організувати підключення електричної плити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Представник позивача позов підтримала та суду пояснила, що позивачка позбавлена можливості розпоряджатися свої майном та користуватися ним не зважаючи на те що квартира є спільною сумісною власністю із відповідачем. Разом з тим квартира, яка є спільною сумісною власністю була обєднана, а на даний час є висновок №5 засідання міжвідомчої комісії щодо можливості перепланування та переобладнань приміщень у житлових будинках міста Южноукраїнська, а саме в кв.13-14. Пояснила, що договір іпотеки не яким чином не впливає на поділ квартири так як вона є власністю позивачки з 2010р. І третя особа відокремлений підрозділ Атомремонтсервіс ДП НАЕК Енергоатом ніяких претензій за цей період часу, а саме, на протязі семи років до відповідача не предявляла. Тому вважає посилання представників відповідача та третьої особи безпідставними, томущо вони грунтуються виключно на їх припущеннях та просила цей їхній аргумент не брати до уваги.

Представник відповідача ОСОБА_4 протягом розгляду справи позов не визнавала та заперечувала проти нього, а 22 серпня 2017 року в судовому засіданні позовні вимоги визнала, але просила судові витрати та витрати пов'язані з проведенням експертиз стягнути з сторін у рівних частинах.

Представник відповідача ОСОБА_5 протягом тривалого розгляду справи позовні вимоги не знавала та заперечувала проти їх задоволення, так як в даній квартирі проживають неповнолітні діти та квартира перебуває в іпотеці. 22 серпня 2017 року в судовому засіданні визнала, але просила стягнути судові витрати та витрати пов'язані з проведенням експертиз з сторін у рівних частинах.

Представник служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову з урахуванням їхньої письмової інформації (т. 2 а.с.1).

Представник ДП НАЕК Енергоатом ВП ЮУ АЕС у судове засідання не з'явився, але скерував до секретаріату суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами протягом десяти років існують судові тяжби щодо спірної квартири.

Судом за клопотанням позивачки оглядалися матеріали цивільної справи №2-22/2010р. (а.с. 42) ухвала про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4. Разом з тим відповідно до матеріалів справи міститься інформація 2008 року щодо спірної квартири (а.с. 44,45,48) та інформація відділу ДВС щодо неможливості виконання ухвали про накладення арешту на спірну квартиру, так як такої не існувало (а.с. 52). Відповідно до заяви позивачки від 25.06.2010 року (а.с. 208) ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було виправлено описку в ухвалі від 19.03.2008 року про накладення арешту на квартиру. Дані факти встановлені в судовому засіданні підтвердили аргументи позивачки щодо не відповідності накладення арешту на спірну квартиру.

Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №2-22/2010р. від 16.11.2010 року за ОСОБА_9 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12-13

Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №2-388/11р. від 08.08.2011 року у ОСОБА_7 витребовано 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та вселено в цю квартиру ОСОБА_9 (яке приєднане до матеріалів справи).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області №1424/412/2012р. від 12.03.2013 року позовну заяву ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та стягнення грошової компенсації власнику, частка якого в натурі після поділу стала меншою за ідеальну залишено без розгляду (яка приєднана до матеріалів справи).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 09.03.2011р. ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 квартири (а.с. 14), до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 29.09.2015 року ОСОБА_3 на праві спільній частковій власності належить 1/2 квартири (а.с. 15-18).

Відповідно до довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_10 про ринкову вартість квартири №1/2016 від 11.02.2016 року вартість квартири АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області складає 891340 гривень 00 копійок (т. 1 а.с. 23-24).

В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі на даний час зареєстровані та проживають ОСОБА_7, ОСОБА_5 та їхні неповнолітні два сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка разом із своїми неповнолітніми дітьми зареєстрована та проживає у квартирі своїх батьків №53 по вул. Енергобудівників у м. Южноукраїнську Миколаївської області (т. 1 а.с. 25).

Судом встановлено, що з моменту звернення до суду позивачки, а саме з 2007 року в спірній квартирі двічі змінилися власники також встановлено, що дана квартира відповідно до іпотечного договору від 20.08.2009 року перебуває в іпотеці у ДП НАЕК Енергоатом.

Згідно висновку експерта №58 від 22.07.2016 року п. 2 поділити в натурі квартиру АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області на дві окремі ізольовані квартирй з окремими виходами можливо з мінімальним відхиленням від ідеальних часток кожного із співвласників (т. 1 а.с. 99-127).

Відповідно до висновку №5 засідання міжвідомчої комісії щодо розгляду можливості перепланувань та/або переобладнання приміщень у житлових будинках м. Южноукраїнська від 20.06.2017 року у квартирі АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області можливе перепланування (який приєднано до матеріалів справи).

Статті 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю.

Із змісту ч. З ст. 358 ЦК України, вбачається, що кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачається, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, яке може бути також поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. На відміну від виділу, за яким право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності, у разі поділу (стаття 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. Оскільки даний спір виник між двома учасниками спільної часткової власності, то при виділі у натурі частки одного із співвласників право спільної часткової власності припиняється не тільки для того, хто бажає виділу, а і для того, хто залишається зі своєю часткою, яка визначається також в натурі, а тому такі правовідносини сторін регулюються нормою ст. 367 ЦК України, та стосуються реального поділу, внаслідок якого право спільної часткової власності припиняється.

За правилами ст. 152 ЖК України в редакції, яка діє з 12 лютого 2015 року, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Суд не бере до уваги аргументи відповідача щодо можливості в майбутньому вимог ДП НАЕК Енергоатом ВП ЮУ АЕС до нього, так як позивачці з 2010 року на праві власності належить 1/2 частини спірної квартири і ніяких правових наслідків до відповідача іпотекодержатель не заявляв. Окрім того суд не може ухвалювати рішення на майбутнє.

Судом встановлено, що відповідач протягом останніх семи років користується спірною квартирою, яка належить сторонам на праві приватної спільної часткової власності, а позивачка протягом цього часу захищає свої права у суді, з огляду на це позовені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Поділити в натурі квартиру АДРЕСА_2 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області, загальною площею 83,6 кв. м. на дві окремі квартири №13 та №14.

Виділити ОСОБА_3 у власність квартиру №14 загальною площею 35,5 кв.м., а саме: житлової площі: житлову кімнату №8 - площею 19,8 кв.м.; житлову кімнату №11 - площею 6,9 кв.м.; допоміжні площі: ванну кімнату - площею 3,6 кв.м.; коридор №9 - площею 4,1 кв.м.; балкон №12 - площею 1,1 кв.м., та визнати за нею право особистої приватної власності на цю квартиру.

Виділити ОСОБА_7 у власність квартиру №13, загальною площею 48,1 кв.м., а саме: житлової площі: житлову кімнату №7 - площею 10,9 кв.м.; житлову кімнату №2 - площею 7,1 кв.м.; допоміжні площі: кухню №4 - площею 14,9 кв.м.; коридор №1 - площею 10,2 кв.м.; вбиральню №6 - площею 2,5 кв.м.; комору №5 - площею 1,4 кв.м.; балкон №3 - площею 1,1 кв.м., та визнати за ним право особистої приватної власності на цю квартиру.

Стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію, повязану із зменшенням її ідеальної частки вартості майна - в розмірі 50 850 (пятдесят тисяч вісімсот пятьдесят) грн.

Зобовязати сторони виконати комплекс будівельних робіт, тобто відновити первинне планування, внутрішні інженерні системи та санітарно-технічне обладнання квартир №13 та №14, які існували перед їх обєднанням в квартиру №13-14, а саме:

ОСОБА_7 - закласти проріз 1 та виконати оздоблення даної закладеної ділянки зі сторони своєї частки; установити сантехнічне обладнання;

ОСОБА_3 - улаштувати дверний проріз 2 з подальшим його заповненням; відновити його входи до вентиляційних каналів; установити сантехнічне обладнання; організувати підключення електричної плити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_3 (Леніна) в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати, а саме: судовий збір - в розмірі 6 890,00 грн. та витрати пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи - в розмірі 3 169,44 грн., а всього - 10 059 (десять тисяч пятьдесят девять) гривень 44 копійки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_1