Справа №560/270/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_2 про повернення виплаченої надміру пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягнути з нього на користь ОСОБА_4 обєднаного управління пенсійного фонду України Рівненської області надміру отриманої пенсії в розмірі 5882,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в ОСОБА_4 обєднаному управлінні пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію по інвалідності, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до частини 2 статті 33 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Про обов'язок повідомляти органу, що призначає пенсії, обставини, які спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а саме: зміну у сімейному стані, влаштування на роботу або її припинення, виїзд на постійне місце проживання в інший регіон (країну) - ОСОБА_2 було повідомлено пам'яткою пенсіонера, з якою його ознайомлено під підпис 04 квітня 2011 року.

Як стало відомо позивачу, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року, ОСОБА_2 з 26 березня 2015 року поновлено на посаді головного державного інспектора митного поста Удрицьк. Однак, про своє працевлаштування ОСОБА_5 ОСОБА_4 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області не повідомляв, а тому пенсія йому замість необхідного нарахування за ч.1 ст.33 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, продовжувала нараховуватись за ч. 2 статті 33 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

02 вересня 2015 року від Управління з координації та контролю за виплатою пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшов лист про факт переплати пенсії по пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_2 за період з 26.03.2015 року по 31.08.2015 року в сумі 5882,68 грн., внаслідок його працевлаштування.

Про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, відповідачу неодноразово надсилались листи, однак гроші повернуті не були, що зумовило необхідність подачі позову до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених підстав.

Відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, пояснивши, що про своє поновлення на роботі з 26.03.2015 року він дізнався після того, як його було ознайомлено з наказом, винесеним Рівненською митницею ДФС 03.08.2015 року, після чого відповідач в десятидений термін повідомив про це позивача, тому вважає, що в його діях відсутній факт недобросовісності набуття коштів. Також додав, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду була ухвалена 10.07.2015 року, а тому, він ніяк не міг знати з 25.03.2015 року до моменту ухвалення рішення про поновлення на роботі, і відповідно повідомити управління з 25.03.2015 року про працевлаштування також не міг.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з огляду на правову позицію Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі №6-91цс14, відповідач не повинен повертати кошти позивачу, оскільки в його діях, не було недобросовісності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка працює головним спеціалістом сектору обслуговування громадян ОСОБА_4 об'єднаного управління пенсійного фонду України пояснила, що особа, яка була поновлена на роботі повинна подати пенсійному фонду виписку з наказу або його копію та копію трудової книжки. Коли ОСОБА_2 звернувся в Управління пенсійного фонду, то він надав їй копію наказу про поновлення на роботі, після чого вона прийняла від нього відповідну заяву. Після цього подану заяву нею було передано іншим працівникам пенсійного фонду для її опрацювання.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на пенсійному обліку в ОСОБА_4 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області та отримує пенсію по інвалідності, як непрацюючий пенсіонер, відповідно до частини 2 статті 33 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.4,6).

Відповідно до копії пам'ятки пенсіонеру від 04 квітня 2011 року, ОСОБА_2 був повідомлений про свій обов'язок повідомляти органу, що призначає пенсії, обставини, які спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а саме: зміну у сімейному стані, влаштування на роботу або її припинення, виїзд на постійне місце проживання в інший регіон (країну) (а.с.7).

Як вбачається із копії наказу №404-к від 03.08.2015 року, на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2015 року по справі №817/1121/15, скасовано пункт 1 наказу Рівненської митниці ДФС від 25.03.2015 №82-к "Про звільнення ОСОБА_2Р." та поновлено ОСОБА_2 на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" з 26.03.2015 року (а.с.9).

Згідно інформації, яка надійшла від управління з координації та контролю за виплатою пенсії головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №4733/03-03 від 08 вересня 2015 року, по пенсійній справі пенсіонера ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, виникла переплата, внаслідок працевлаштування в період з 26.03.2015 року по 31.07.2015 року в сумі 5885,19 грн. (а.с.8).

Як стверджував представник позивача, внаслідок недотримання ОСОБА_5 свого обов'язку повідомити орган, що призначає пенсію, про своє влаштування на роботу по його пенсійній справі виникла переплата пенсії в сумі 5882,68 грн.

Листами ОСОБА_4 об'єднаного управління пенсійного фонду України від 09.09.2015 року, 29.09.2015 року, 24.11.2015 року та 02.08.2016 року, відповідачу було повідомлено про виникнення переплати пенсії та необхідності її повернення в добровільному порядку (а.с.10,11,12,13). Однак, переплачена сума повернута не була.

Так, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 (зі змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1) у разі працевлаштування особи, якій призначено пенсію, вона повинна протягом 10 днів повідомити орган пенсійного фонду про факт працевлаштування шляхом подання заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Положеннями ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із ч. ч. 1, 2, 4 ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

З аналізу наведеного вбачається, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Відповідно до норми ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті:) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У правовій позиції Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі №6-91цс14 зазначено, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Отже, вищезазначеним наказом №404-к від 03.08.2015 року, на виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 10.07.2015 року по справі №817/1121/15, ОСОБА_2 було поновлено на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" з 26.03.2015 року (а.с.9).

Відповідно до п.2.5 порядку Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, у разі працевлаштування (навчання) особи, якій призначено пенсію, такою особою протягом 10 днів надається органу, що призначає пенсію, довідка про прийняття на роботу (навчання).

Однак, про поновлення на роботі на посаді головного державного інспектора митного поста "Удрицьк" із 26.03.2015 року, ОСОБА_2 стало відомо тільки після ознайомлення його із відповідним наказом Рівненської митниці ДФС 03.08.2017 року.

Після чого, як свідчить пенсійна справа ОСОБА_2 №134410, відповідач, як того вимагає закон, у 10-ти денний строк 11.08.2015 року звернувся із заявою до позивача про перерахунок пенсії, у зв'язку з працевлаштуванням.

Крім того, слід зазначити, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду була ухвалена 10.07.2015 року, а тому, ОСОБА_2 ніяк не міг знати з 25.03.2015 року до моменту ухвалення постанови, яке рішення судом буде прийнято і коли воно буде виконуватись, і, відповідно повідомити управління з 25.03.2015 року про своє поновлення раніше не міг.

Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази та враховуючи вимоги перелічених вище нормативних актів, пояснення сторін, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній факт недобросовісності, тобто свідомого не повідомлення позивача про своє працевлаштування на роботу в період з 26.03.2015 року до моменту подачі відповідної заяви позивачу, при тому, що свій обов'язок повідомити орган, що призначає пенсію, ОСОБА_2 був виконаний, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 102, 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 1215 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області до ОСОБА_2 про повернення виплаченої надміру пенсії - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7