Провадження № 2/761/5631/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

В червні 2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідачів: ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2), треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві (далі по тексту - третя особа 1), ОСОБА_4 (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: визнати за нею право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер її син - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину вищезазначеної квартири. До кола спадкоємців також відносяться відповідачі 1, 2, решта 2/3 частини квартири належить третій особі 2.

Оскільки в позасудовому порядку, нотаріус постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а тому для захисту порушеного права позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засідання представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених позові, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів 1, 2 заявлені позовні вимоги визнали, зазначаючи, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2017р. по цивільній справі № 761/14633/17 за відповідачами, як спадкоємцями за законом вже було визнано право власності, по 1/9 частин на кожного.

Треті особи 1, 2, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, представником третьої особи 1 на адресу суду були надіслані письмові пояснення з клопотанням про розгляд справи у відсутність повноважного представника. Третя особа 2, поважності причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05 жовтня 1995р. належала в рівних частках ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_5

В подальшому право власності на 1/3 частину зазначеної квартири перейшло до ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6

Крім того, 09 жовтня 2014р. був укладений договір довічного утримання на 2/3 частки квартири належних ОСОБА_1 Право власності перейшло до ОСОБА_4

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. До кола спадкоємців першої черги за законом належать сторони.

10 червня 2017р. постановою державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частку квартири АДРЕСА_3 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на частку квартири на ім'я померлого.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності із положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про те, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів 1, 2 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 512,5 грн. з кожного.

Керуючи ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 360-7 ЦПК України; ст. ст. 15, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1273, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП. НОМЕР_1) право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП. НОМЕР_2), ОСОБА_3 (РНОКПП. НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП. НОМЕР_1) судовий збір у розмірі по 512 /п'ятсот дванадцять/ грн. 50 коп. з кожної.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: