Справа № 219/944/17
Провадження № 2/219/1344/2017
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 вересня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_1 банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
ПАТ «Державний ОСОБА_1 України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3372 від 9.11.2011 року у розмірі 21 230 грн. 94 коп. В позовній заяві вказує, що відповідно до укладеного договору № 3372 від 9.11.2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 30 000 грн. зі сплатою 19% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 8 листопада 2016 року. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязався щомісячно до останнього дня місяця, наступного за звітним проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 500 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк», починаючи з 1.12.2011 року на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 8.11.2016 року. Але в порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує з серпня 2014 року, у зв'язку з чим має заборгованість у розмірі 21 230 грн. 94 коп., яка складається з: 12 540 грн. 96 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 375 грн. 23 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 2 827 грн. 04 коп. інфляційне збільшення заборгованості; 487 грн. 71 коп. 3% річних від суми заборгованості.
Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим надіслала на адресу суду заяву, згідно якої просила справу розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.
Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168.
Судом достовірно встановлено, що 9 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (банк) та фізичною особою ОСОБА_2 (позичальник), був укладений кредитний договір № 3372 (а.с.3-6), та згідно з його умовами банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 30 000 грн., а позичальник прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 30 000 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19% річних, з терміном остаточного погашення суми кредиту не пізніше 8 листопада 2016 року на споживчі потреби (п.п.1.1,1.2).
Відповідно до п. 4.3.1 та 1.5. Кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення суми кредиту рівними частинами в сумі 500 грн. та сплати суми відсотків, нарахованих банком на залишок заборгованості за кредитом, щомісячно до останнього дня місяця, наступного за звітним, шляхом безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в АТ «Ощадбанк» починаючи з 1.12.2011 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком відсотків здійснити не пізніше 8 листопада 2016 року.
Однак, взяті на себе зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу, у розмірі та строки визначені кредитним договором, відповідачем не виконано.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються і виконуються особою у межах, установлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач ознайомившись з кредитним договором та його умовами, підписав його та отримав грошові кошти, на момент розгляду справи є дійсним, підписаний відповідачем з метою реального настання прав та обовязків.
Позивач зобовязання за договором виконав повністю. У свою чергу, відповідач користується коштами банку, однак не виконує свої зобовязання перед банком належним чином, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування.
Так, відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3372 від 9.11.2011 року (а.с.9) станом на 27 вересня 2016 року відповідач має заборгованість в розмірі 21 230 грн. 94 коп., яка складається з: 12 540 грн. 96 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 375 грн. 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 2 827 грн. 04 коп. інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості; 487 грн. 71 коп. 3% річних від прострочених сум заборгованості.
Суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів.
Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань.
Відповідно до ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Оскільки відповідач істотно порушив вимоги ст.ст. 526, 527,530,1054, 1055 ЦК України, умови договору, не погашав суму кредиту та нараховані відсотки, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, то сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача, а саме: 12 540 грн. 96 коп. - заборгованість за основним боргом; 5 375 грн. 23 коп. заборгованість за нарахованими відсотками;
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з положенням п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.
Позивачем був наданий звіт щодо розрахунку сум інфляційних витрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитним договором з 9.11.2011 по 26.09.2016, з яким суд погодився та визнав його вірним (а.с.10). Суд дійшов висновку про задоволення в цій частині позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості в сумі 2 827 грн. 04 коп., 3% річних від прострочених сум заборгованості в сумі 487 грн. 71 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_1 банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та стягує на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 230 грн. 94 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 1 600 грн. (а.с.1).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 60, 88, 212-215, 224, 360-7 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -
позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_1 банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_1 банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 3372 від 9.11.2011 року в розмірі 21 230 грн. 94 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_1 банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 1 600 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

ОСОБА_4