печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Владіміровій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ВАТ «Промагролізинг» про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 16.05.2016 про стягнення з ТОВ «Виробничо-лізингового підприємства «Украгропостач» на користь ВАТ «Промагролізинг» заборгованості за договором міжнародного лізингу,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшло клопотання Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 16.05.2016 про стягнення з ТОВ «Виробничо-лізингового підприємства «Украгропостач» на користь ВАТ «Промагролізинг» заборгованості за договором міжнародного лізингу. В обґрунтування поданого клопотання стягувач зазначає, що відповідно до рішення економічного суду м. Мінська було розглянуто та вирішено справу № 47-14/2016 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» про стягнення заборгованості за договором міжнародного лізингу №UA-004/12 від 13.07.2012 в розмірі 5032,56 доларів США, 7,55 доларів США пені, 5250000,00 білоруських рублів, що еквівалентно 272,5 доларів США, як компенсацію витрат по сплаті судового збору. Рішення суду набрало законної сили 07.06.2016, що підтверджується довідкою суду №47-14/2016 від 29.07.2016 Боржник був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте в судове засідання представника не направив, будь-яких пояснень чи заперечень до суду не подав. Визнання та виконання зазначеного рішення суду передбачено ст.7 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, згода на обов`язковість якої надана Постановою №2889 від 19.12.1992 Верховної Ради України.

Представник заявника - стягувач, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Представник боржника в судове засідання не з`явився, про час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заперечень на адресу суду не направив.

Суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов до висновку, що клопотання представника стягувача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням економічного суду м. Мінська від 16.05.2016 було розглянуто та вирішено справу № 47-14/2016 за позовом відкритого акціонерного товариства «Промагролізинг» до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізінгове підприємство «Украгропостач» про стягнення заборгованості за договором міжнародного лізингу №UA-004/12 від 13.07.2012 в розмірі 5032,56 доларів США, 7,55 доларів США пені, 5250000,00 білоруських рублів, що еквівалентно 272,5 доларів США, як компенсацію витрат по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Визнання та виконання зазначеного рішення суду передбачено ст.7 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, згода на обов`язковість якої надана Постановою №2889 від 19.12.1992 Верховної Ради України.

Згідно копії ухвали Господарського суду м. Києва від 30.03.2016 про виконання судового доручення про вручення документів, економічний суд м. Мінська звертався до Господарського суду м. Києва з іноземними дорученням.

Ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами України до господарського суду мають право також звертатись державні та інші органи, громадяни, що не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач, будучи юридичною особою, звернувся до суду з позовом до відповідача юридичної особи.

До компетенції економічного суду належить розгляд справ щодо господарських (економічних) спорів, що виникають з цивільних, адміністративних та інших громадських правовідносин; справ, пов`язаних із здійсненням підприємницької та іншої господарської (економічної) діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Положеннями ст. 396 ЦПК України передбачені підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду. Так, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 396 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено в інших випадках, встановлених законами України.

Системний аналіз наведених вимог та положень закону, дає підстави для висновку, що чинним законодавством України не передбачений спосіб виконання рішення господарського суду в порядку цивільного судочинства, положеннями ст.ст. 390-398 ЦПК України не передбачена можливість відмови у відкритті провадження, повернення клопотання для подачі до належного господарського суду та може бути прийняти рішення про задоволення або відмову в задоволенні клопотання, вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 ГПК України, ст.ст. 15, 122, 210, 390- 398 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ВАТ «Промагролізинг» про надання дозволу на примусове виконання рішення економічного суду м. Мінська від 16.05.2016 про стягнення з ТОВ «Виробничо-лізингового підприємства «Украгропостач» на користь ВАТ «Промагролізинг» заборгованості за договором міжнародного лізингу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, через суд першої інстанції, протягом п`яти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяР.В. Новак