Справа № 140/2690/17
Провадження № 2/140/1115/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2017 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

26.10.2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що

08.02.2015 року помер її дядько ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Ковалівської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області № 135 від 31.05.2016 року.

За життя ОСОБА_3 заповіт не складав.

Спадкоємцями за законом являються: донька ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: Російська Федерація АДРЕСА_1 та племінниця ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: Вінницька область м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 35. кв.30.

Інших спадкоємців, передбачених законом чи заповітом, немає.

Відповідно до довідки № 32 від 10.02.2015 року виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом із своїм дядьком - ОСОБА_3, доглядала його, вела разом з ним спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_3, позивачка взяла на себе всі витрати на його поховання та організацію поминального обіду, також отримувала свідоцтво про його смерть.

Спадкодавцеві ОСОБА_3 на день смерті належала земельна ділянка площею 4,5861 га, кадастровий номер :01:001:0041, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, державний акт серії ВН № 080037 зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 71 від 03 березня 2004 року.

Маючи намір прийняти спадщину, позивачка звернулась із заявою про прийняття спадщини до Немирівської державної нотаріальної контори. Проте, у прийнятті заяви їй відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців).

При цьому державним нотаріусом позивачці роз'яснено, що для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно звернутись до Немирівського районного суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім цього, 09.04.2016 року до нотаріуса Немирівського району Вінницької області надійшла заява №72 АА 0985788 зареєстрована в реєстрі за № 2-1695 від громадянки ОСОБА_4, яка являлася донькою ОСОБА_3 згідно з якою останній відомо про відкриття спадщини. Фактично в управління спадковим майном не вступала, спадщину не приймала, та не претендує на неї і не заперечує про прийняття спадщини ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин.

Звернутись до Немирівської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 в строк не змогла в зв'язку з тим, що з 27.07.2015 року по 12.08.2015 року перебувала на лікуванні у Вінницькій центральній районній клінічній лікарні Вінницької області з приводу пошкодження (розриву) внутрішньої зв'язки лівого колінного суглобу та не могла пересуватись, що перешкодило з'явитись до нотаріальної контори для подачі заяви про відкриття спадщини. З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме: хвороба.

Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що у випадку коли особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийнятгя відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови).

Просить визначити її додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті дядька ОСОБА_3, який помер 08.02.2015 року, терміном два місяці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, однак не зміг пояснити причини пропуску строку для прийняття спадщини позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 08.02.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 311333.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається з нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини згідно вимог ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбачені ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Наведене викладено у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Представник позивача посилається на те, що позивач в передбачений законом шестимісячний строк не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у зв'язку юридичною необізнаністю, крім того на час строку відведеного для подання заяви про прийняття спадщини перебував на лікуванні.

Проте, суд вважає, що будучи обізнаним про смерть спадкодавця, позивач не надав жодних належних доказів наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців.

Крім того, в справі відсутні будь-які відомості що позивач взагалі звертався до нотаріальної контори, але йому було відмовлено у оформленні спадщини.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

За вказаних обставин, суд не вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини посилання представника позивача та ті обставини, що позивач не був обізнаним з законодавством про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 08.02.2015 року і після смерті якого пройшло більше двох з половиною років. Суд вважає, по-перше, матеріли справи не містять жодних доказів про наявність вказаних позивачем обставин, по-друге, вказані позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, на думку суду, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для вчинення дій щодо прийняття спадщини з дня відкриття спадщини протягом шести місяців.

На протязі вказаного періоду, а саме двох з половиною років, позивачка, якій було достовірно відомо про смерть ОСОБА_3, жодним чином не вчинняла будь яких дій, спрямованих на отримання спадщини, яка залишилася після її дядька.

Суд вважає, що в даному випадку, правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу відсутні і тому положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не можуть бути застосовані.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав, для задоволення позовних вимог позивача немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209-211, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд.

Суддя: