Дата документу 12.12.2017 Справа № 554/7541/17
Єдиний унікальний номер: № 554/7541/17
Провадження № 2/554/3519/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, до територіальної громади Полтавської міської ради, третя особа : Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 громади Полтавської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування. В якому просила встановити факт, що вона ОСОБА_3 фактично прийняла у спадок частину майна ( АДРЕСА_1 ) яка на праві спільної сумісної власності належала її батькові ОСОБА_4, її бабусі ОСОБА_5, її матері ОСОБА_6, та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане житло.

Представник позивачки ОСОБА_1, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

В судове засіданні представник відповідача ОСОБА_2 громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради не зявився.

Від третьої особи - Перша Полтавська державна нотаріальна контора до суду надала заяву про розгляд справи без участі представника, при вирішенні справи по суті покладається на розгляд суду.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 327394, виданого 16 червня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, помер ОСОБА_4 , 18 березня 2016 року, про що здійснено актовий запис № 472.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження , серії І-КЕ № 245750 виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 04 липня 2016 року, батьками позивачки є : батько - ОСОБА_4, мати ОСОБА_6. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІ-КЕ № 283575, виданого Полтавським міськім Палацом одружень 16 вересня 1989 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8, змінила прізвище на ОСОБА_3

Відповідно до довідки КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 3404 від05.09.2008 року, згідно даних реєстрових книг КП «Інвентаризатор» зареєстровано право власності за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4, на приватизовану квартиру АДРЕСА_2 в спільній сумісній власності. Частки кожного із співвласників не визначені, але враховуючи ст.356 ЦК України, вони можуть бути рівними. Оскільки позивач вказувала про те, що проживала разом із своїм батьком і була змушена пересилитись до нього до дня його смерті бо батько тяжко хворів. Після його смерті ОСОБА_1 фактично прийняла у спадок належну частку її батькові у спільній сумісній власності АДРЕСА_3. Інші співвласники квартири станом на 2016 рік померли і частини інших співвласників ОСОБА_3в подала заяву про прийняття спадщини.

Обставини спільного проживання із батьком підтверджені актами складеними сусідами. Похованням батька займалась позивачка, доказів про поховання спадкодавця іншими особами до суду не надходило.

Згідно ч.3 ст.1268 «спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Ч. 5 Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 вересня 2007 року ОСОБА_3, визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом складеним 01 березня 2004 року ОСОБА_5 ( зареєстрований у реєстрі за № 247, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9О.) на імя ОСОБА_3, та після смерті (13.08.2004 року) баби ОСОБА_5 , і за законом після смерті матері ОСОБА_6 ( померла 22.04.2006 року).

Заява до Першої полтавської державної нотаріальної контори від ОСОБА_3 надійшла 16.10.2007 року, за вхд. № 1085, заява подана на підставі рішення Октябрського районного суду від 26.09.2007 року , справа № 2-4414/2007, про визначення додаткового строку про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови № 1393/02-31 від 24.07.2017 року, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, судом встановлено, що інші спадкоємці до майна померлих ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, до нотаріальної контори не звертались окрім ОСОБА_1.

Надані позивачем докази та зазначені обставини є належними та допустимими доказами. Згідно п .2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що у разі виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Так, законодавцем визначено, що у відповідності до ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона

оголошується померлою.

Статтею 3 Сімейного кодексу визначено поняття сімї, з якого вбачається, що сімя є первинним та основним осередком суспільства. Сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До загальних ознак у розумінні цієї норми, яким має відповідати звязок між фізичними особами, щоб вони вважалися сімєю, належать: спільне проживання, повязаність спільним побутом; взаємні права та обовязки. Діти належатимуть до членів сімї своїх батьків у будь-якому випадку окремого проживання, незалежно від поважності його причин. Наведені вище обставини справи та норми законодавства, які регулюють дані правовідносини, вказують на те, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після померлого батька ОСОБА_10, яка фактично проживала із батьком на час його смерті і фактично прийняла у спадок належну йому частину майна у спільній сумісній власності в АДРЕСА_1. При цьому, судом встановлено, що ніхто крім позивачки не заявив про свої права на спадкове майно, і ніхто фактично не прийняв його у спадщину. Так, згідно постанови Першої Полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 липня 2017 року за вих. № 1393/02-31/ вказано, що після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 знаходиться заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після вказаних осіб на підставі рішення суду, інших заяв в нотаріальній конторі не має , але відсутня інформація про останнє місце реєстрації померлого ОСОБА_4, в звязку із чим ОСОБА_3 видали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Статтею 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про задоволення позову. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 1220, 1261 ЦК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 10,11, 30 60, 61, 213-215, 256 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Полтавської міської ради, третя особа : Перша Полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування,- задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1 фактично прийняла у спадок частку майна в АДРЕСА_4 , яка належала на праві спільної сумісної власності її батькові ОСОБА_4.

Визначити, що частка кожного співвласника АДРЕСА_5, є рівною і становить розмір 1/3 частини майна , припинити право спільної сумісної власності на АДРЕСА_6 і визначити спільну часткову власність за померлими 1/3 частину за ОСОБА_5, 1/3 частину за ОСОБА_6, та 1/3 частину за ОСОБА_4 -в АДРЕСА_7. Визнати за ОСОБА_1 право власності на частки майна в спільній частковій власності в АДРЕСА_8 на 1/3 частину майна що належали - її бабусі ОСОБА_5 , на 1/3 частину майна що належала її матері ОСОБА_6, та на 1/3 частину майна що належала її батькові ОСОБА_4 в АДРЕСА_9.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення .

Особи, які брали участь у справі але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко