Провадження №: 2/752/5003/17
У Х В А Л А

14.08.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Московського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області, Головне управління Національної поліції України у Харківській області, про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про звільнення з-під арешту майна, накладеного постановою слідчого Московського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області Фольварочного А.І. від 27.04.2001 року у кримінальній справі № 67002546.

Дослідивши матеріали позовної заяви, надходжу до висновку про те, що даний позов підлягає поверненню позивачу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В даному випадку необхідно керуватись правилами виключної підсудності, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України, до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення, та зміни їх призначення.

Наведене також узгоджується з позицією, викладено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, відповідно до змісту якого виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів, приєднаних до позовної заяви, позивач ставить питання про звільнення з-під арешту майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно вимог ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Таким чином, вважаю, що дану позовну заяву необхідно повернути позивачу для подання до належного суду, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та не відноситься до адміністративної території Голосіївського району м. Києва, а відповідно і спір - до юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва.

Крім того, відповідно до положень пункту другого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви або скарги. На підставі вказаної вище норми закону, враховуючи, що дана заява підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду, суд надходить до висновку про необхідність повернення сплаченої позивачем суми судового збору у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 115, 208 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Московського РВ ХМУ УМВС України у Харківській області, Головне управління Національної поліції України у Харківській області, про звільнення майна з-під арешту, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 640 (шістсот сорок гривень) судового збору, сплаченого нею згідно квитанції № 24 від 11.08.2017 року на розрахунковий рахунок 0002, код 38039757, МФО 820019, одержувач УДКСУ у Голосіївському районі м. Києва, отримувач ГУ ДКСУ в м. Києві.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї направити позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. В разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя