г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/408/17
Номер провадження 2/213/592/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.,

при секретарі Ладухіній І.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

брали участь: відповідач ОСОБА_2, представники третьої особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона є бабусею неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає разом з нею близько дев'яти років. Мати дитини - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 був неодноразово засудженим до позбавлення волі, останній раз - у 2016 році - до обмеження волі з іспитовим терміном на 1 рік, проживає від дитини окремо, вихованням доньки не займається, не піклується про її фізичний та моральний розвиток, спілкується з донькою дуже рідко, що недостатньо для її нормального самоусвідомлення.

В лютому 2010 року, коли відповідач перебував в місцях позбавлення волі, в зв'язку з його тривалою відсутністю рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради її було призначено опікуном над малолітньою онукою. Після повернення відповідача, у 2015 році дитину повернули батьку та опіку позивача над нею припинили.

Однак відповідач після звільнення на шлях виправлення не став, ніде не працює, до дитини ставиться байдуже, від виконання батьківських обов'язків по її вихованню та утриманню ухиляється, батьківські збори у школі, де навчається дитина, не відвідує, авторитетом для дитини не являється. Дитина мешкати з батьком не бажає, і, як з'ясував психолог школи, де вона навчається, тільки з бабусею вона відчуває себе захищеною, оскільки вона з дідусем повністю дбають про дитину, намагаються максимально забезпечити її потреби, турбуються про неї, вживають заходи для належного харчування дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 06.04.2017 свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, пояснила, що відповідач веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, дитина боїться свого батька, не тягнеться до нього, не проситься у гості. Оскільки участі у вихованні дитини відповідач не приймає, не допомагає їм матеріально, рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 21.12.2016 року вирішено доцільним позбавити відповідача батьківських прав у відношенні його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 16.05.2017 проти задоволення позову в цілому не заперечував, погодився на стягнення аліментів, підтвердив, що з дитиною зустрічається дуже рідко, спілкується мало, вважає, що це позивач негативно налаштувала дитину по відношенню до нього, можливо тому донька не проявляє родинних почуттів. Пояснив, що налагодити відносини з позивачем та через неї - з донькою, він не намагався, кошти для відвідування дитиною гуртка східних танців дійсно жодного разу не надавав, оскільки взагалі не знав, що донька відвідує такий гурток. На цей час він мешкає з іншою жінкою, у якої є діти, тому не завжди зручно приводити ОСОБА_5 до цієї сім'ї. Зазначив, що він після звільнення з місць позбавлення волі офіційно не працевлаштувався, а отже постійного заробітку не має, тому не може задовольнити навіть незначні потреби дитини. Не заперечував, що з листопада 2016 року до школи, де навчається донька, він не приходив жодного разу, вихованням дитини займається позивач зі своїм чоловіком, тому у родині позивача, яка є її рідною бабусею дитини, та з якою донька мешкає практично з народження, їй буде краще. При цьому категорично заперечив можливість проживання із донькою ОСОБА_5, пояснивши, що у нього є нова родина і проживання ОСОБА_5 разом з неможливе.

Незважаючи на неодноразові виклики в подальшому до суду, своєчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.75,92/ відповідач у наступні судові засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, нових пояснень не надав.

Позивач наполягає на розгляді справи за відсутності відповідача, оскільки порушуються права неповнолітньої дитини. За таких обставин суд вирішив можливим продовжити розгляд справи за відсутності відповідача, який свою думку стосовно заявлених позовних вимог висловив.

Представники третьої особи - виконкому Інгулецької районної у місті ради, як органу опіки та піклування - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожна окремо позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. ОСОБА_3 пояснила суду, що в коли бесіді з відповідачем вона з'ясовувала його ставлення до дитини, він спочатку заявляв, що піклується про дівчинку, а після того, як бабуся ОСОБА_5 роз'яснила, скільки потрібно коштів для утримання дитини, він почав кричати, висловлювався нецензурною лайкою в її адресу. Обидва представника зазначили, що в інтересах дитини буде доцільним позбавити відповідача батьківських прав та в наступному передати дитину під опіку позивачу.

Допитана в судовому засіданні 06.04.2017 свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що відповідач - її брат, він вживає наркотичні засоби, зловживає алкоголем, неодноразово був судимий, тому дитину з ним залишати неможливо, він не зможе дати їй належне виховання. ОСОБА_5 мешкає з бабусею-позивачем з восьми місяців свого життя, у них добрі стосунки, відповідач участі у її вихованні не приймає.

Свідок ОСОБА_10, яка була допитана в судовому засіданні 15.06.2017 року, суду пояснила, що вона є класним керівником неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дівчинка мешкає з бабусею - ОСОБА_1, для навчання та розвитку у неї є все необхідне, навчається дівчинка середньо, на 4-5 балів, але жвава, активна, має широке коло друзів. Стосовно відповідача зазначила що батька неповнолітньої ОСОБА_1 у школі вона не бачила жодного разу.

Допитана судом в присутності психолога ОСОБА_11 неповнолітня ОСОБА_5 розповила, що мешкає з бабусею ОСОБА_5 та дідусем ОСОБА_12, ходить від них у школу, яка знаходиться неподалік, бабуся її водить до гуртка «східні танці». Батька вона бачила востаннє 06 червня 2017 року, взагалі з ним бачиться рідко, нечастіше одного разу на місяць. Відносини з батьком не дуже гарні, вона з ним бачитись та спілкуватися не бажає. Одяг та все необхідне їй купує бабуся.

Заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, неповнолітню ОСОБА_5, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є матір'ю відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього /а.с.63/.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/. Мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/.

Неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачем у АДРЕСА_1 /а.с.26/.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 12.03.2016 року відповідач був засуджений до 2-х років шести місяців обмеження волі з випробувальним терміном рік. /а.с. 19-21/.

Згідно з рішенням виконкому Інгулецької районної у місті ради від 17.02.2010 за № 42 над малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_1, оскільки дитина залишилася без батьківського піклування (мати - ОСОБА_7 померла, батько - ОСОБА_2 знаходиться в місцях позбавлення волі) /а.с. 29/.

Рішенням виконкому № 102 від 15.04.2015 припинено опіку над малолітньою ОСОБА_5 та ОСОБА_1 звільнено від здійснення повноважень опікуна, а дитину передано для подальшого виховання батькові - ОСОБА_2 за його заявою /а.с.30/.

Згідно з інформацією слідчого Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції у відношенні ОСОБА_2 ведеться досудове розслідування за вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 125 КК України /а.с.22-23/.

Як вбачається з інформації, наданої адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи № 100, ОСОБА_5 навчається у школі з першого класу, навчальні заняття відвідує систематично, має середній рівень знань, але характеризуються як спокійна, врівноважена, неконфліктна, має постійне коло друзів, доброзичливі відносини у дитячому колективі. Дівчинкою опікується бабуся - ОСОБА_1 та дідусь - ОСОБА_12 Дівчинка не заперечує проти спілкування з батьком, але відмовляється від проживання з ним та висловлює бажання проживати з бабусею. У неї є все необхідне, в тому числі окрема кімната, обладнана необхідними меблями та шкільним приладдям /а.с 12/.

В шкільній характеристиці на ОСОБА_5 зазначено, остання мешкає з бабусею - ОСОБА_1, яка добре ставиться до дівчинки, піклується про неї, займається вихованням контролює навчальний процес, підтримує тісний зв'язок зі школою. Батько ОСОБА_5 після відновлення у березні 2015 року батьківських прав жодного разу до школи не з'явився, батьківські збори не відвідував, усі питання щодо навчання дитини у школі вирішує бабуся /а.с. 31/.

Згідно наданих суду Актів обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_5, складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Інгулецької районної у місті ради, за адресою: АДРЕСА_2 санітарний стан житла задовільний, є м'яки та корпусні меблі, побутова техніка, у дитини є окрема кімната, спальне місце, місце для речей, куточок для навчання та відпочинку. Дитина забезпечена всім необхідним /а.с.25, 67 /.

Таким чином, поясненнями свідків та письмовими матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає з позивачем - ОСОБА_1, яка займається її вихованням та утриманням. Відповідач з донькою бачиться рідко, майже не спілкується, вихованням не займається, навчанням, розвитком та здоров'ям дитини не цікавиться, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, та вживає наркотичні речовини, неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків у відношення доньки ОСОБА_5, не піклується про неї, матеріально не забезпечує, не створює належних умов для її розвитку, проживає окремо та дитину не відвідує.

Рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 21.2.2016 № 382 визнано доцільним позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 8/. В рішенні зазначено, що батько дитини - відповідач у справі - проживає окремо від доньки, її вихованням не займається, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоч і заперечує проти позбавлення його батьківських прав, але жодних дій для налагоджування стосунків з донькою не приймає /а.с. 8/.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача стосовно того, що в ситуації, яка склалася, винувата також позивач, яка начебто налаштувала дитину проти нього, оскільки, навіть за таких обставин, він не повинен ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків, адже дитину необхідно виховувати, надавати матеріальну підтримку, сприяти її всебічному, гармонічному розвитку. Аргументи відповідача щодо перешкод зі сторони позивача у спілкуванні з донькою в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, та спростовуються поясненнями свідків. Судом не встановлено жодних намагань відповідача виховувати свою доньку та матеріально її забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя.

Суд також бере до уваги і те, що у своїх поясненнях в судовому засіданні 16.05.2017 року відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5 та виховання дитини бабусею - позивачем ОСОБА_1, однак заперечував і можливість спільного проживання з донькою через нову родину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 цієї постанови Пленуму ВСУ роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно приписів ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

На підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Нормами ч.2 ст.166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по її вихованню дитини, її матеріальному утриманню, своєю безвідповідальною поведінкою травмує психічне здоров,я дитини, що перешкоджає її нормальному гармонічному розвитку, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а отже позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення аліментів, то вони також підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач хоч і не працює, але є працездатною особою, інших утриманців не має, тому зобов'язаний працевлаштуватися та сплачувати аліменти на утримання доньки у запропонованому позивачем розмірі.

При цьому суд враховує, що заперечень проти позову та жодних доказів щодо неможливості сплати аліментів відповідач суду не надав, навпаки проти їх стягнення не заперечував.

Встановленим в судовому засіданні фактам відповідають правовідносини, які регулюють умови та порядок позбавлення батьківських прав, а також з аліментних обов'язків батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей.

За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач не просила суд стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір, понесені нею витрати з відповідача не стягуються. Водночас підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за розгляд судом вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 150, 157, 164, 165, 167, 180, 182,183 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився у с.Широка дача Широківського району Дніпропетровської області, батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився у с.Широка дача Широківського району Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь опікуна або дитячого навчально-виховного закладу у випадку влаштування до нього дитини, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітної плати /доходів/ відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 лютого 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Це рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежів за один місяць.

Копію рішення до відому та виконання направити до Інгулецького районного у м. Кривому Розі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, відповідачу, третій особі - Виконавчому комітету Інгулецької районної у місті ради м.Кривого Рогу, як органу опіки та піклування.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії рішення..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 16.08.2017.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.08.2017.

Головуючий суддя О.М. Нестеренко