Справа № 447/3109/15 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/2282/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника апелянта ОСОБА_2,

представників ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області, третя особа Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що у 1944 році помер - ОСОБА_9, якому на день смерті належала 1/2 частина будинковолодіння, що розташоване на вул. Радів, 2а в м.ОСОБА_10 області. Інша частина вищевказаного будинковолодіння належала його дружині ОСОБА_11. Після його смерті належне йому майно успадкували його дружина - ОСОБА_11, яка померла 27.08.1976 року, та його син ОСОБА_12, однак за життя не оформили право власності на спадкове майно. ОСОБА_12 помер 20.03.1999 року. За життя ОСОБА_12 склав заповіт, відповідно до якого заповів вищевказаний будинок своїй дружині ОСОБА_8. 09.04.2015 року померла ОСОБА_8. Вона не оформила право власності на належне їй майно. За життя ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно та все на що вона за законом матиме право позивачу. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає. Позивач спадщину прийняла, оскільки звернулася у встановлений законом строк до нотаріальної контори. Оформити право власності на спадщину у позасудовому порядку не може, оскільки на спадщину відсутні правовстановлюючі документи.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8, у складі: житлового будинку з господарськими спорудами, що розташована на вул. Радів, 2а в м. Миколаїв Львівської області, площею 33,78 кв.м.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_6.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що оскаржуваним рішенням суду порушено його права, оскільки він є власником будинку на вул. Радів, 2а в м.Миколаїв Львівської області згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2013р. № 946452. Вказує, що ОСОБА_8 не здійснила в установленому законом порядку реєстрацію права власності в порядку спадкування житлового будинку за адресою: вул. Радів, 2-а в м. Миколаїв за заповітом після смерті батька апелянта ОСОБА_12 і тому не набула права власності на це речове майно. Відтак її спадкоємець по заповіту ОСОБА_3 не могла набути права власності на спірне нерухоме майно у порядку спадкування. Зазначає, що він не був залучений до розгляду даної справи, незважаючи на те, що на день ухвалення рішення за ним було зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: вул. Радів, 2-а в м. Миколаїв Львівської області. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок №2а на вул. Радів у м. Миколаєві Львівської області, даний будинок належав на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_11.

У 1944 році ОСОБА_9 помер. Після його смерті спадкоємцями майна померлого були: його дружина - ОСОБА_11, яка померла 27.08.1976 року, та його син ОСОБА_12.

ОСОБА_12 помер 20.03.1999 року, що стверджується свідоцтвом про смерть. За життя ОСОБА_12 склав заповіт, відповідно до якого заповів своїй дружині ОСОБА_8 житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться на вул. Радів, 2а в м. Миколаїв Львівської області.

09.04.2015 року померла ОСОБА_8. Вона не оформила право власності на спадкове майно. За життя ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно та все, на що вона за законом матиме право, позивачу.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що ОСОБА_8 успадкувала житловий будинок №2а на вул. Радів у м. Миколаїв після смерті ОСОБА_12, позивач протягом встановленого законом строку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_8, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок №2а на вул. Радів у м. Миколаїв відсутній правовстановлюючий документ.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_12 склав 29.03.1993 року заповіт на імя ОСОБА_6, який після смерті батька прийняв спадщину відповідно до положень ст. 549 ЦК , чинного на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи також убачається, що житловий будинок №2а на вул. Радів у м.Миколаїв Львівської області належить на праві приватної власності ОСОБА_6, дата державної реєстрації 15.02.2013 року, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, на час ухвалення судом рішення право власності на спірний будинок було зареєстровано за ОСОБА_6

Вирішуючи спір, районний суд вказані обставини не взяв до уваги та не залучив ОСОБА_6 до участі у справі.

Відповідно до норм ЦПК України апеляційний суд не вправі притягнути до участі у справі осіб, права яких порушено і які не приймали участь у справі.

При таких обставинах, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 11 лютого 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до Миколаївської міської ради Миколаївського району Львівської області, третя особа Миколаївська державна нотаріальна контора, про визнання права власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді: