Справа № 476/485/17
Провадження № 2/476/148/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.12.2017 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.

при секретарі Минаєвій Н.П.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди

В С Т А Н О В И В:

06.07.2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди.

Свої вимоги мотивує тим, що 01.09.2009 року між ним та відповідачем укладено договір оренди належної йому земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та 20.12.2010 року зареєстрований в Єланецькому районному відділі Миколаївської регіональної філії центру ДЗК за №00. Під час посвідчення даного договору приватним нотаріусом було вказано кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0044, проте, у його власності земельної ділянки з таким кадастровим номером немає і ніколи не було. Вказані відомості вважає такими, що суперечать чинному законодавству, а тому договір має бути визнаний недійсним.

Під час судового розгляду було виявлено, що у вказаний договір нотаріусом внесено виправлення щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків відповідача.

В судовому засіданні представники позивача посилаючись на те, що у вказаному договорі оренди вказано кадастровий номер невідомої йому земельної ділянки, а виправлення в договорі, які внесені нотаріусом до реєстраційного номеру облікової картки платника податків є незаконними та суперечать нормам чинного законодавства, просили визнати недійсним вищевказаний договір оренди земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що під час укладення договору оренди землі сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх істотних для даного договору умов, після цього договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований в Єланецькому районному відділі Миколаївської регіональної філії центру ДЗК. Зазначення ж такої істотної умови договору як кадастровий номер земельної ділянки на час укладення вищевказаного договору оренди законодавством не вимагалося. Крім того, згідно п. 30 Порядку ведення Державного Земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2012 року за №1051, кадастровий номер земельної ділянки складається з таких структурних елементів: НКЗ:НКК:НЗД, де НКЗ - дванадцятизначний номер кадастрової зони, в якому дві останні цифри відокремлюються від перших десяти двокрапкою, НКК - тризначний номер кадастрового кварталу в межах кадастрової зони, НЗД - чотиризначний номер земельної ділянки в межах кадастрового кварталу. Тому вважає, що в договорі оренди землі кадастровий номер орендованої ним земельної ділянки вказано правильно. Зазначення ж у вищевказаному договорі невірного реєстраційного номеру його облікової картки платника податків є технічною помилкою. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Єланецького районного нотаріально округу ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, суду пояснив, що в тексті договору оренди землі, укладеного між сторонами 01.09.2009 року, ним допущені помилки в кадастровому номері земельної ділянки та в ідентифікаційному номері відповідача. Під час укладення договору він з'ясував, що наміри сторін були направлені на укладення договору, роз'яснив стронам вимоги законодавства щодо посвідчення та недійсності угоди та надав їм проект договору для ознайомлення. Про наявність помилок в тексті договору строни його не повідомили, він також не звернув на це увагу. Характер допущених помилок вказує на те, що вони є технічними.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відділу в Єланецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши представників позивача, відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 9,94 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малоукраїнської сільської ради Єланецького району Миколаївської області (а. с. 14-15, 84, 122).

01.09.2009 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки, строком на 49 років, посвідчений приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 та 20.12.2010 року зареєстрований в Єланецькому районному відділі Миколаївської регіональної філії центру ДЗК за №00, де вказано, що кадастровий номер орендованої земельної ділянки становить - :01:000:0044 (а. с. 9-13, 82-83, 120-121, 125).

На час укладення вищевказаного договору кадастровий номер земельної ділянки - :001:000:0044, що підтверджується кадастровим планом земельної ділянки (а. с. 16-17, 85, 123).

Також, 01.09.2009 року між сторонами складено акт прийому-передачі вищевказаної земельної ділянки, де також вказано кадастровий номер земельної ділянки - :01:000:0044 (а. с. 18).

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23.05.2017 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2017 року на час розгляду справи в суді кадастровий номер належної позивачу земельної ділянки становить :01:000:0413 (а. с. 88-91).

Так, за змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (ч. 2 ст. 15 цього Закону).

На думку позивача та його представників у вказаному договорі оренди землі від 01.09.2009 року, акті прийому-передачі земельної ділянки від 01.09.2009 року кадастровий номер вказаної земельної ділянки вказано невірно. Крім того, в один із примірників договору оренди землі приватним нотаріусом Єланецького районного нотаріально округу ОСОБА_5 внесено виправлення в реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача, а саме - замість необхідного НОМЕР_1 зазначено 4, після чого внесено застереження до одного примірника договору. Інші примірники таких виправлень та застережень не мають. Внаслідок недотримання нотаріусом своїх обов'язків щодо посвідчення договору оренди землі та порушення процедури внесення застережень до нього, представники позивача вказують, що зміст спірного договору суперечить ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Як вбачається з договору оренди землі від 01.09.2009 року у ньому вказано кадастровий номер земельної ділянки, хоча, законодавством чинним на час укладення договору оренди землі, це не вимагалося. Отже, ця інформація не внесена до істотних умов. Тому з підстав невідповідності кадастрового номеру, вказаного в договорі оренди землі, дійсному кадастровому номеру, суд не може визнати вищевказаний договір недійсним.

Також, суд звертає увагу, що на час укладення вищевказаного договору оренди землі на законодавчому рівні не було визначено та затверджено структури кадастрового номеру земельної ділянки та порядку його присвоєння, а тому суд не має можливості встановити правильність такого номеру.

Крім того, суд вважає, що допущені нотаріусом помилки в реєстраційному номері облікової картки платника податків відповідача, враховуючи їх характер, по суті є опискою. Відповідно до положень Закону України "Про оренду землі" реєстраційний номер не являється істотною умовою договору. А тому внесення виправлень до договору і в цій частині не може бути підставою для визнання договору оренди землі недійсним.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 25.12.2013 року по справі № 6-94цс13, зазначено, що виходячи з того, що відповідно до статті 15 ЦК України та статті 4 ЦПК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з'ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивач не зазначив у чому саме полягає порушення його прав як орендодавця у зв'язку з внесенням у договір оренди землі від 01.09.2009 року кадастрового номеру, який відрізняється від того, який вказано у кадастровому плані земельної ділянки, а також внесенням виправлень в його реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Суд вважає, що вказані недоліки не порушують цивільні права чи інтереси позивача та жодним чином не впливають на обробіток землі, яка перебуває в оренді у відповідача.

У спірному договорі в розділі предмет договору та об'єкт оренди вказано власника земельної ділянки, її місце розташування та загальну площу, що вичерпно ідентифікує предмет оренди.

Крім того, з вересня 2009 року і по теперішній час сторони виконують умови даного договору, відповідач використовує вказану земельну ділянку, а позивач не заперечує, що отримував орендну плату на підставі вказаного договору.

Зважаючи на встановлене, суд приходить до того, що позивачем не доведено обставини, які б свідчили про недійсність договору оренди землі від 01.09.2009 року та порушення його прав як орендодавця, у зв'язку з вказаними недоліками.

Із викладеного вбачається, що у задоволенні позову у частині визнання недійсним договору оренди землі від 01.09.2009 року слід відмовити.

Крім того, не підлягає задоволенню позовна вимога щодо скасування реєстрації вищевказаного договору оренди землі, оскільки, вона є похідною від вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 01.09.2009 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним та скасування державної реєстрації договору оренди відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова