Дата документу 14.12.2017
Справа № 334/2792/16-ц
Провадження № 2/334/337/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1, та на земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0729 га, яка розташована: АДРЕСА_5, цільове призначення: для ведення садівництва, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Спадщину позивач прийняла шляхом спільного проживання зі спадкодавцем, а також у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Іншим спадкоємцем за законом згідно із ст. 1261 Цивільного кодексу України є дочка спадкодавця ОСОБА_2, яка на день смерті батька не була зареєстрована з ним за однією адресою, але подала до Першої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк.

Спадкоємців за заповітом немає.

У встановлений законодавством строк позивач і відповідач отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири №95 у будинку №49 а по вулиці Кремлівській у м. Запоріжжі Запорізької області, видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою.

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 на вищезазначену земельну ділянку Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2016 року №620/02-31.

Для оформлення права власності на земельну ділянку спадкодавець незадовго до смерті звернувся до приватної фірми для оформленням усіх документів, тому у позивача відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Зазначене у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 25.02.2016 свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 видане на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вже після його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

З наведених підстав просить визнати за нею право власності на всю земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0729 га, яка розташована: АДРЕСА_6, цільове призначення: для ведення садівництва, в порядку спадкування за законом згідно із статтею 1261 Цивільного кодексу України після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з наведених вище підстав.

В ході судового розгляду справи у іншому складі суду представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надала суду заяву від 13.03.2017р. про визнання позову і розгляд справи за її відсутності, як частину умови мирової угоди, яку сторони мали намір укласти. За підписаною представниками сторін мировою угодою позивач мала надати згоду на продаж квартири АДРЕСА_2, яка належить сторонам на праві спільної сумісної власності, в відповідач визнати позов у повному обсязі. Питання затвердження судом мирової угоди по суті не вирішувалося.

З 06.07.2017р. справа передана на розгляд іншому складу суду, розгляд справи розпочато спочатку. В ході судового розгляду відповідач, представник відповідача у судові засідання не з'являлися. З клопотанням про затвердження мирової угоди сторони до суду не зверталися.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 5147, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22 липня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серія НОМЕР_3

Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме, на належну йому частку квартири АДРЕСА_1, та на земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, цільове призначення: для ведення садівництва.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 04 квітня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції серія НОМЕР_4, актовий запис №118, і дочка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія НОМЕР_6 від 12.08.1967р., свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_5 від 05.05.1989р.

ОСОБА_3проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним з 17.04.2012р. була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 5617 від 11.08.2015 року, виданою Центром обслуговування абонентів №9 Єдиної абонентської служби КП «Основаніє».

За заявою ОСОБА_1 від 26.08.2015р. Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 №217/2015

З копії спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк також звернулася із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3

Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою спадкоємцям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме, ? частку квартири АДРЕСА_3, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2006р.

У видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2016р. №620/02-31.

Відмовляючи у оформленні спадщини, нотаріус посилається на п.п. 4.12, 4.15, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №282/20595, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру. У зв'язку з тим, що спадкоємцем до нотаріальної контори не було надано документа, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відмовлено, роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Перелік документів, які свідчать про завершення оформлення права власності на земельну ділянку та, відповідно, виникнення права власності на неї у певної особи, визначений Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 18 цього Закону, документом, який підтверджує факт виникнення права власності при здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно (факт проведення державної реєстрації права власності) - є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки проводиться після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Заява про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку за письмовою заявою правонабувача може подаватися державним кадастровим реєстратором, який здійснив державну реєстрацію такої земельної ділянки.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 25.02.2016, державна реєстрація спірної земельної ділянки здійснена 05.11.2014р.

За відомостями Державного земельного кадастру, земельна ділянка кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0729 га, яка розташована: АДРЕСА_6, цільове призначення: для ведення садівництва, належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2015р. НОМЕР_2.

Тобто документ, що посвідчує право власності, виданий ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, вже після його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Належність ОСОБА_3 на праві власності спірної земельної ділянки підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.07.2015р. НОМЕР_2, видавник - реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області.

Відповідно до ст.1218 Цивільного Кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення), при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Враховуючи вищезазначені обставини та наведені норми законодавства, а також те, що позивач не може захисти своє право на земельну ділянку іншим способом, зазначене право підлягає судовому захисту. Обраний спосіб захисту права позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Разом з цим, вимоги позову щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом на всю земельну ділянку не можуть бути задоволені судом, оскільки відповідач по справі є спадкоємцем першої черги за законом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, від права на спадщину не відмовилася, отримала свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно - частку квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за законом на ? частину спірної земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 1218, 1225, 1267 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0729 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7, вид використання: для ведення садівництва, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.