АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6133/17 Справа № 175/4422/16 Головуючий у 1 й інстанції - Реброва С.О. Доповідач - Посунся Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Підгородненської міської ради, ОСОБА_3, третя особа Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора - про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 належало право власності на житловий будинок АДРЕСА_2

При житті вона склала заповіт від 09.04.1975 року, яким належне їй майно заповіла батьку позивачки ОСОБА_5.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про встановлення факту належності ОСОБА_5 вказаного заповіту, факту постійного проживання матері позивачки ОСОБА_6 з останнім, визнання за позивачкою права власності на частину домоволодіння, райсуд вважав такі вимоги недоведеними.

З таким висновком не можна погодитись, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи, наданим доказам та вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла, ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР вступив у володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований та проживав у належному спадкодавцю домоволодінні.

Відповідно до «Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій» від 29.01.2009 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути Довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним.

Доказом вступу в управління та володіння спадковим майном є запис в будинковій книзі, оглянутій апеляційним судом, який підтверджує, що спадкоємець ОСОБА_5 до та на момент смерті матері був постійно зареєстрований у спадковому будинку.

Нумерація домоволодіння №38 була змінена на №40 в зв'язку з впорядкуванням поштових адрес.

При складанні заповіту від 09.04.1975 року нотаріусом було допущено описку у написанні імені заповідача, а саме: замість ОСОБА_4 помилково було зазначено ОСОБА_4.

Відповідно до експертного висновку ТПП від 07.11.2016 року розбіжність виникла через помилкове написання імені ОСОБА_4 у заповіті, тому в даному випадку ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_4 є ідентичними.

В заповіті вказана адреса проживання заповідача: АДРЕСА_2. Із будинкової книги будинку АДРЕСА_2 вбачається, що в даному домоволодінні з 12.06.1965 року та по день смерті була зареєстрована ОСОБА_4, жодних інших осіб із іменем ОСОБА_4 зареєстровано не було. Отже дійсним іменем заповідача є ім'я ОСОБА_4.

Також при складанні заповіту нотаріусом було помилково зазначено прізвище вигодонабувача за заповітом, замість ОСОБА_5 помилково зазначено ОСОБА_4. Відповідно експертного висновку ТПП від 07.11.2016 року від 07.11.2016 року прізвище ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є ідентичними.

За положеннями ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи встановлені обставини та надані докази, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити вимоги про встановлення факту належності ОСОБА_5 заповіту, складеного ОСОБА_4 від 09.04.1975 року, посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим №669, вигодонабувачем в якому зазначено ОСОБА_7.

Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася її дочка- ОСОБА_3, яка на час відкриття спадщини була непрацездатною Тому мала і отримала право на обов'язкову частку, яка складає 33/100 частини вищезазначеного домоволодіння. Таким чином, є встановленим, що ОСОБА_5 прийняв у спадок 67/100 частини домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року він помер.

Задовольняючи вимоги позивачки в частині визнання факту постійного проживання батька перед смертю з її матір*ю ОСОБА_6 та визнаючи за позивачкою право власності на 67/100 частини домоволодіння АДРЕСА_2, апеляційний суд встановив, що до своєї смерті батько остаточно переїхав проживати до квартири матері за адресою: АДРЕСА_1, в якій остання проживала та була зареєстрована.

Підтвердженням цього є той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у квартирі ОСОБА_6 сталася пожежа, внаслідок якої ОСОБА_5 отримав травми та через декілька годин помер, що підтверджується Актом про пожежу від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, довідкою відділу реєстрації смертей в м. Дніпропетровську від 26.07.2006 року, лікарським свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 від 25.07.2006 року, а також поясненнями допитаних судом свідків.

Враховуючи встановлене та положення ст. 1268 ЦК України, згідно якої- спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї, - суд приходить до висновку, що на час відкриття спадщини ОСОБА_6 як така, що проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5, вважається такою, що прийняла спадщину, при тому, що судом з*ясовано, що жодні особи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори не зверталися.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 померла.

У передбачений ст. 1270 ЦК України строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. А тому є такою, що спадщину прийняла.

З огляду на те, що її мати прийняла спадщину після свого чоловіка у вигляді 67/100ч. домоволодіння, а відсутність у останньої Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, є законні підстави для визнання за позивачкою права власності на дану частину спірного будинку.

Та обставина, що Апеляційним судом Дніпропетровської області від 09.08.2016 року розглядалась справа за позовом матері позивачки- ОСОБА_8 до Підгородненської міської ради про встановлення факту спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем- ОСОБА_5., визнання права власності на частину спірного будинку та рішенням цього суду відмовлено у позові, - не може бути підставою для залишення без задоволення позову ОСОБА_2, оскільки у цих позовах різні сторони по справі, різні позовні вимоги, рішення апеляційного суду не містить прямих, категоричних висновків щодо основної позовної вимоги про право власності, а основною причиною відмови у позові є незалучення до справи особи, яка прийняла спадщину та володіє частиною спірної нерухомості; крім того, судом вказувалось на відсутність заявлених вимог щодо встановлення відповідних фактів, а тому це рішення не можна вважати таким, яким вирішено спір по суті.

Усе наведене райсуд належним чином не врахував, зробив помилкові висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону, а тому рішення відповідно до ст.309 ч.1 пп.3,4 ЦПК повинне бути скасованим з ухваленням нового, яким позовні вимоги задоволені.

Керуючись ст. 307, п.п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2017 року - скасувати.

Встановити факт належності ОСОБА_5 заповіт, складений 09.04.1975 року на його користь ОСОБА_4, посвідченого нотаріусом Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за реєстровим № 669, вигодо набувачем в якому зазначений ОСОБА_7, а заповідачем ОСОБА_4.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 з її чоловіком ОСОБА_5 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 67/100 частини домоволодіння АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

З.М. Пономарь