справа № 208/2506/17
№ провадження 2-з/208/5/17
УХВАЛА

10 липня 2017 р. м. Кам'янське

Судця Заводського районного суд > міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1. розглянув матеріали заяви ОСОБА_2 «про забезпечення позову", -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 року згідно до автоматизс ваного розподілу до провадження судді надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про поділ спільного майна подружжя».

В позовній заяві позивач просить суд визнати квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у м. Дніпродзержинську, зареєстрованим власником якого є ОСОБА_3 Анатолійович- обєктом права спільної сумісної власності подружжя В деніних; поділити спільну сумісну власність подружжя таким чином: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 у м. Дніпродзержинську залишити ОСОБА_2, відповідачу сплатити матеріальну компенсацію за /г частину вартості квартири у розмірі 85 000 гривень; витребувати у відповідача правовстановлюючі документи на спірну квартиру; стягнуті : з ОСОБА_3 на її користь витрати по сплаті судового збору; стягнути з ОСОБА_3 С А. на її користь витрати на надання правової допомоги згідно квитанції на суму 2000 гривень, та накласти арешт на вищевказану квартиру.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-яг: й стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частинами 1, Зет. 152 ЦГі <' України, позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешт на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Подану заяву позивач обґрунтовує гим, що вона звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна, та у неї є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Проте, на підтвердження і казаних доводів не наведено жодного доказу.

Відповідно до п.4 постанови Плсіг. У Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного прощ г ільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, і: їданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення викон шня можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, ,т; ні про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просип застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид : іззиечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші і помості, необхідні для забезпечення позову.

Відсутність зазначених відомостей у іа*ві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обір нтованого припущення, що невжиття заходів

забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Таким чином, суд враховує, що прийняття рішення про забезпечення позову може бути доцільним лише в разі достатньо обгрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, приходить до висновку, що позивачем необґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі, за таких обставин відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.151-153, 208-210. 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 «про забезпечення позову" по справі ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про поділ спільного майна подружжя», - відмовити І

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сцли після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Івченко Т. П.