Справа № 285/3862/17
провадження у справі № 2/0285/1814/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

сторони по справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач місцева територіальна громада в особі Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області,

третя особа ОСОБА_2,

розглянувши у позовному провадженні у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до місцевої територіальної громади в особі Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок номер 18 по вулиці Набережній у селі Лучиця Новоград-Волинського району Житомирської області загальною площею 86,2 кв. м., житловою - 48,0 кв. м. ( далі- Будинок ).

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 12 травня 2016 року, відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з Будинку. Даний Будинок було побудовано ОСОБА_4 на виділеній йому земельній ділянці, однак останній не здійснив державну реєстрацію права власності на нього. За свого життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Тому змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав.

Позивач в судове засідання не з"явився, від його представника надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12 травня 2016 року помер ОСОБА_3 /а.с.8/, батько позивача /а.с.5/, після смерті якого відкрилась спадщина, у тому числі на Будинок.

За свого життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт на ім"я свого сина ОСОБА_1, позивача по справі /а.с.7/.

Позивач по справі після смерті батька, прийняв спадщину за заповітом, звернувшись з відповідною заявою від 13.09.2017 року до приватного нотаріуса/а.с. 8/.

Інший спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовилася від належної їй частини спадщини, про що подала приватному нотаріусу заяву від 29.09.2017 року/а.с.10/.

Однак оформити свої спадкові права позивач не може, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2017 року у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий Будинок, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в с. Лучиця по вул. Набережній, 18 Новоград-Волинського району Житомирської області після смерті ОСОБА_3, померлого 12.05.2016 року/а.с.11/.

Як слідує з довідки Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 21.06..2017 року/а.с.12/, виданої на підставі погосподарської книги за 2016-2020 р.р., особовий рахунок № 0057-1, за померлим ОСОБА_3 дійсно рахується жилий будинок за адресою с. Лучиця вул. Набережна, 18 Новоград-Волинського району Житомирської області/а.с.12/.

На момент смерті ОСОБА_3 разом з ним на момент смерті проживали і були зареєстровані дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 /а.с. 14/.

Судом встановлено, що житловий Будинок було побудовано в 1950 році / а.с. 18/ та право власності на який не зареєстровано/а.с.15/.

Так, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом та за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1950 рік) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію. Натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном.

Пунктом 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок, що залишився після смерті батька.

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання вул. Заводська (Петровського), 22, смт. Городниця, Новоград-Волинський р-н, Житомирська область, індекс 11714, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до місцевої територіальної громади в особі Городницької селищної ради Новоград-Волинського району Житомирської області (місцезнаходження вул. Заводська, 8, смт. Городниця, Новоград-Волинський р-н, Житомирська область, індекс 11714, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04348785), третя особа ОСОБА_2 (місце проживання с. Лучиця, Новоград-Волинський р-н, Житомирська область, індекс 11715, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер 12.05.2016 року, на житловий будинок № 18 по вулиці Набережній в с. Лучиця Новоград-Волинського району Житомирської області, загальною площею 86,2 кв.м., житловою 48,0 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції . Однак відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складення повного судового рішення 29.12.2017 року.

Головуюча суддя: А.В.Михайловська