Справа № 727/6933/17
Провадження № 4-с/727/53/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Семенка О.В.

при секретарі: Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за скаргою Товариства з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність державних виконавців,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник Товариство з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», звернулося до суду із скаргою посилаючись на те, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області знаходиться виконавче провадження №53423445 щодо виконання виконавчого листа №2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року.

Згідно зазначеного виконавчого листа №2-210 необхідно виділити частину майна Товариства з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці його учасника ОСОБА_1, що становить 50% статутного капіталу товариства та звернути стягнення на частину майна Товариства з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці ОСОБА_1, в статутному капіталі товариства, що становить 50%, вартістю згідно балансу станом на 23.06.2008р. 536000 грн., за непогашеними борговими зобовязанням перед ОСОБА_2 у сумі 9985730 грн.

16 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження №48749845 щодо виконання цього виконавчого листа.

У строк на добровільне виконання рішення 29 вересня 2015 року заявник сплатив на рахунок державної виконавчої служби грошові кошти в сумі 536000 грн. і таким чином виконав рішення суду в добровільному порядку в повному обсязі.

17 березня 2017 року згідно розпорядження №53423445 державного виконавця Бушкевича А.В. ці кошти перераховані на рахунок ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №593 від 17 березня 2017 року.

Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що виконавчий документ виконаний в повному обсязі та стягувач прийняв в якості належного виконання судового рішення 536000 грн. саме грошовими коштами, а не майном, як визначено виконавчим документом.

Вважає, що виконавче провадження №53423445 з виконання вказаного виконавчого листа підлягає закінченню на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак не дивлячись на виконання судового рішення заявником, посадовими особами державної виконавчої служби вказане виконавче провадження не закінчено.

Заявник просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 та Начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5, яка полягає у нездійсненні заходів по закінченню виконавчого провадження ВП №53423445 з виконання виконавчого листа №2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28.05.2015р. Також просить зобовязати старшого державного виконавця Бушкевича А.В. та начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5 винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №53423445 з виконання цього виконавчого листа. Зобовязати старшого державного виконавця Бушкевича А.В. та начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5 зняти арешт з усього майна ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» та скасувати заборону його відчуження та внести відповідні відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про зняття обтяження.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, надавши аналогічні покази по скарзі, просив її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Представник Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, надав суду свої пояснення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року по цивільній справі за позовом В. ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» та ОСОБА_1 виділено частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці його учасника ОСОБА_1, що становить 50% статутного капіталу товариства; звернено стягнення на частину майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», пропорційну частці ОСОБА_1, в статутному капіталі товариства, що становить 50%, вартістю згідно балансу станом на 23.06.2008р. 536000 грн., за непогашеними борговими зобовязанням перед ОСОБА_2 у сумі 9985730 грн.

Це рішення залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року.

На виконання цього рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року суду Шевченківським районним судом м.Чернівці 28 травня 2015 року видано виконавчий лист №2-210.

16 вересня 2015 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження ВП №48749845 по виконанню цього виконавчого листа, виданого на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2016 року за заявою старшого державного виконавеця ОСОБА_3 було розяснене рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року, що виконується.

Цією ухвалою розяснено, що резолютивна частина рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року складається з двох частин, перша з яких зобовязує спочатку виділити частину майна товариства, і такий виділ має відбутися в натурі, а друга частина є похідною від першої частини і визначає звернути стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці ОСОБА_1

Тобто, як в першій так і в другій частинах резолютивної частини рішення йдеться про одну й ту саму частину майна цього товариства, пропорційну частці його учасника ОСОБА_1, що становить 50% статутного капіталу товариства.

Вказана частина майна товариства, яку необхідно виділити в натурі та звернути стягнення на неї підлягає встановленню згідно балансу даного товариства станом на 23.06.2008 року, виходячи з вартості частки ОСОБА_1 в чистих активах, яка становить 536 000 грн.

В другій частині резолютивної частини рішення йдеться про звернення стягнення на виділену частину майна товариства, тобто обєктом стягнення є не частка учасника ОСОБА_1 у чистих активах товариства, вартість якої згідно балансу станом на 23.08.2008 року становить 536000 грн. (балансова вартість), а частина майна товариства, пропорційна цій частці як виділений в натурі певний майновий актив для погашення заборгованості перед кредитором.

Отже, стягненню з ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» шляхом звернення стягнення на виділену частину майна цього товариства, пропорційну частці ОСОБА_1, в статутному капіталі товариства, підлягає вартість вказаної частини майна, яка має визначатися в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», в межах задоволення вимог за непогашеними борговими зобовязаннями перед ОСОБА_2 у сумі 9985730 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 28 липня 2016 року, замінено сторону цього виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_2 замінено на його правонаступника ОСОБА_4.

На виконання цієї ухвали суду постановою старшого державного виконавця Бушкевича А.В. про заміну сторони виконавчого провадження від 04 серпня 2016 року проведено відповідну заміну сторони виконавчого провадження.

14 лютого 2017 року за заявою стягувача ОСОБА_4 від 14 лютого 2017 року постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_7 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві ОСОБА_4

15 лютого 2017 року за заявою стягувача ОСОБА_4 від 15 лютого 2017 року (повторне предявлення виконавчого документа до виконання) постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_8 про відкриття виконавчого провадження ВП №53423445 відкрите виконавче провадження по виконанню цього ж виконавчого листа.

17 лютого 2017 року постановою про арешт майна боржника головним державним виконавцем Саінчуком Є.В. накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 10986923 грн.

Заявник як на підставу заявлених в скарзі вимог посилається на те, що він у строк на добровільне виконання рішення 29 вересня 2015 року сплатив на рахунок державної виконавчої служби грошові кошти в сумі 536000 грн. і таким чином виконав рішення суду в добровільному порядку в повному обсязі.

17 березня 2017 року згідно розпорядження №53423445 державного виконавця Бушкевича А.В. ці кошти перераховані на рахунок ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №593 від 17 березня 2017 року

Вказане, на думку скаржника, свідчить про те, що виконавчий документ виконаний в повному обсязі та стягувач прийняв в якості належного виконання судового рішення 536000 грн. саме грошовими коштами, а не майном, як визначено виконавчим документом.

Вважає, що виконавче провадження №53423445 з виконання вказаного виконавчого листа підлягає закінченню на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте з такими доводами неможна погодитися.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною 1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно частин 1 та 2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» уразі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Питання закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-210, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 28 травня 2015 року, з підстав на які посилається боржник ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» (сплати ним в добровільному порядку 29 вересня 2015 року на рахунок державної виконавчої служби грошових коштів сумі 536000 грн., що на думку боржника свідчить про повне виконання ним рішення суду) вже було предметом судового розгляду.

Постановою Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року по цивільній справі №727/8441/15-ц за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність державних виконавців та зобовязання їх вчинення дій щодо закінчення виконавчого провадження ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року скасовано, залишено в силі ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2015 року.

Вказаною ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 30 жовтня 2015 року в задоволені скарги боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 щодо не вчинення дій по закінченню виконавчого провадження та визнання неправомірною відмови начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_5 у закінченні виконавчого провадження, визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 18 вересня 2015 року та зобовязання старшого державного виконавця Бушкевича А.В. і начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_5 закінчити виконавче провадження ВП №48749845, зняти арешт на майно боржника, а також скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення відмовлено за безпідставністю.

Скасовуючи ухвали суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховний Суд України у цій постанові вказав, що перерахування боржником на рахунок ДВС 536 000 грн. (балансова вартість частки майна товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургії ока», пропорційна частці ОСОБА_1І.) не свідчить про добровільне виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки непогашені боргові зобов'язання перед ОСОБА_2 становлять 9 985 730 грн.

Вимагаючи закінчити виконавче провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі, товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургії ока», намагався змінити спосіб виконання рішення суду, що визначений у виконавчому документі, зі звернення стягнення на виділену частину майна товариства на стягнення балансової вартості цього майна.

Суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився касаційний суд, ухвалюючи рішення про задоволення скарги, дійшов неправильного висновку про те, що оскільки товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» сплатило на рахунок виконавчої служби грошові кошти в сумі 536 000 грн., а тому боржником виконано вимоги постанови старшого державного виконавця про відкриття виконавчого провадження щодо добровільного виконання рішення, не звернувши увагу на те, що за рішенням суду звернуто стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці учасника ОСОБА_1, що становить 50 % статутного капіталу товариства. Суд не ухвалював рішення про стягнення з боржника грошових коштів або зобов'язання боржника виплатити стягувачу грошові кошти.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги щодо визнання неправомірними бездіяльність державного виконавця та начальника відділу ДВС; визнання незаконною постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в частині накладення арешту на майно, дійшов правильного висновку, про те, що відсутні підстави, передбачені ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», які давали б державному виконавцю обґрунтоване право для закінчення виконавчого провадження, оскільки добровільне виконання рішення суду в повному обсязі у зв'язку з перерахуванням коштів на рахунок ДВС у сумі 536 000 грн. не відбулось, оскільки за рішенням суду звернуто стягнення на виділену частину майна товариства, пропорційну частці учасника ОСОБА_1, що становить 50% статутного капіталу товариства, а рішення про стягнення з боржника грошових коштів, або зобов'язання боржника виплатити стягувачу грошові кошти судом не ухвалювалось.

Обовязковість висновків Верховного Суду України передбачена ст.360-7 ЦПК України.

Крім того, згідно ч.3 ст.35 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А тому доводи заявника ТОВ «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» про те, що рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року на підставі якого видано виконавчий документ ним виконано в повному обсязі шляхом сплати на рахунок державної виконавчої служби грошових коштів в сумі 536000 грн. і послідуючого перерахування цих коштів стягувачу є безпідставними.

Зазначеними доводами заявника фактично заперечується законність постанови Верховного Суду України.

Виходячи з викладеного, відсутні визначені п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для закінчення виконавчого провадження (відсутнє фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), а отже і підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Заявник не навів наявність інших обставин підтверджуючих, що рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 02 березня 2015 року в порядку і спосіб, які зазначені в ньому та з урахуванням Ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2016 року про його розяснення на дату подання скарги виконане в повному обсязі, а тому вимоги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця у нездійсненні заходів по закінченню виконавчого провадження, зобовязання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження та вчинити інші дії повязані із закінченням виконавчого провадження є безпідставними.

За таких обставин, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_3 та Начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_5 відмовити.

Заходи забезпечення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока», застосовані до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду скарги, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2017 року, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-210, виданого 28 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці в частині здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,18,39,40 ст.ст. 383, 384, 385, 386, 388, 389 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги товариства з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» на бездіяльність державних виконавців - відмовити.

Заходи забезпечення скарги товариства з обмежено відповідальністю «Регіональний центр «Мікрохірургія ока» », застосовані до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду скарги, ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2017 року, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа №2-210, виданого 28 травня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці в частині здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ О.В. Семенко