АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2/640/6435/17-ц Головуючий суддя І інстанції Ніколаєнко І.В.
Провадження № 22-ц/790/5905/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: відшкодування шкоди
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року колегія суддів Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колесник О.Е.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Державної казначейської служби України Ісмайлова Віктора Олеговича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції міста Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року Ісмайлов В.О.звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив відшкодувати моральну шкоду, спричинену незаконними діями Управління патрульної поліції м. Харкова в розмірі 81000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 20.02.2017 року постановою Дзержинського районного суду № 638/17883/16-а було визнано протиправними дії інспектора УПП ДПП у м.Харкові та скасовано постанову АР №574516 від 07.11.2016 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем неправомірно та з порушенням норм чинного законодавства було винесено вказану постанову від 07.11.2016 року за ч.1 ст. 122 КУпАП, чим заподіяно позивачу тривалі і глибокі моральні страждання, про що був складений відповідний розрахунок, тому позивач просить суд стягнути на його користь з державного бюджету України через Державну казначейську службу України моральну шкоду в розмірі 81000 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року про виправлення описки позов ОСОБА_4 задоволено частково та стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 3200 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції м. Харкова та у решті позовних вимог ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року заяву Державної казначейської служби України про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління патрульної поліції м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями залишено без задоволення.

Вищевказане рішення оскаржено Державною казначейською службою України, яка посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано доказів завдання йому моральної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, посилаючись на безпідставність та недоведеність апеляційної скарги просить відмовити у її задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивачеві були спричинені моральні страждання, які полягали у незаконному притягненні його до адміністративної відповідальності, проте, доказів, які б обґрунтували заявлену позивачем суму у 81000 гривень, суду не надано, тому керуючись принципами справедливості, виваженості та розумності достатнім є стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 3200 гривень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 07.11.2016 року відносно ОСОБА_4 був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 122 КУпАП АР №574516 інспектором 2 роти 3 батальону УПП ДПП м. Харкова Лемішко М.П. та накладений штраф в розмірі 255 гривень.

20.02.2017 року постановою Дзержинського районного суду м.Харкова у справі № 638/17883/16-а визнано неправомірними дії інспектора роти №2 батальйону № 3 УПП ДПП в м. Харкові Лемішка М.П. під час винесення постанови від 07.11.2016 року та скасовано постанову АР №574516 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2017 року постановою Дзержинського районного суду м. Харкова за № 638/17883/16-а визнано протиправною та скасовано постанову АР №574516 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із положень ст.ст. 23, 1173,1174 ЦК України та врахував характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, враховуючи засади співмірності та справедливості та інші обставини, що відповідає роз'ясненням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95р.№4 дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати, який існував на час виникнення спірних правовідносин, а саме в сумі 3200 грн.

Доводи апеляційної скарги Державної казначейської служби України про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для стягнення моральної шкоди спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та по суті зводяться до незгоди з рішенням суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: