Справа № 589/3024/17
Провадження № 2/589/1187/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. на її утримання на період навчання, строком до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Обґрунтовуючи вимоги позову, зазначила, що в 2016 році вступила до Київського національного університету будівництва і архітектури на денне відділення. 19 квітня 2017 року їй виповнилось 18 років, однак, в зв'язку з навчанням, вона потребує матеріальної допомоги, яку батько добровільно не надає. Участь в утриманні позивача несе лише мати, яка забезпечує її одягом, канцелярським приладдям для навчання, харчами. Також несе витрати на лікування позивача, проїзд. Позивач стверджує, що батько має фінансову можливість утримувати її на період навчання, оскільки він не має інших утриманців, не є інвалідом, не хворіє на тяжкі захворювання, працює, має на праві власності квартиру та два автомобіля, витрачає кошти на оздоровлення.

На позов відповідач подав заперечення, в яких визнав позов частково, просив суд стягнути з нього на утримання доньки аліменти на період навчання в розмірі 700 грн. щомісячно. Зазначає, що не має можливості сплачувати позивачці аліменти в розмірі 2000 грн., так як має тимчасове місце роботи за цивільно-правовим договором до 31 грудня 2017 року, постійної роботи не має, розмір доходів щомісячно складає від 1800 грн. до 4000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився. В запереченнях на позов просив розгляд справи провести за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Так, статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3.

Із довідки, виданої Київським національним університетом будівництва та архітектури від 25 серпня 2016 року вбачається, що позивач є студенткою вказаного навчального закладу денного відділення з кінцевим строком навчання - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач проживає в гуртожитку, оплата якого становить близько 5 000 грн. в рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач несе систематичні витрати на харчування, проїзд, придбавала канцелярське приладдя для навчання на суму 1925 грн., одяг на суму 3344 грн. Також позивач придбала ноутбук, вартістю 19 447,80 грн., та витрачала кошти на лікування.

В позові та в судовому засіданні позивач зазначила, що вказані витрати фінансувала її мати, оскільки той розмір стипендії, який вона отримує, не є достатнім для забезпечення її потреб. Мати працює та отримує заробітну плату в розмірі близько 4 000-5 000 грн.

Згідно довідки Шосткинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Сумській області від 12 грудня 2017 року та довідок, виданих ТОВ ОМПК "Славія" від 24 та 27 жовтня 2017 року №№ 182, 183, батько позивача ОСОБА_2 отримав дохід за період 01 січня 2017 року по 30 вересня 2017 року в розмірі 29 665, 58 грн.

Вказані доходи отримані на підставі договору доручення № 32 від 05 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ ОМПК "Славія". Строк дії договору становить до 31 грудня 2017 року.

Також відповідач є власником транспортних засобів Hyundai Tucson, 2007 року випуску, (придбаний в 2011 році) та ВАЗ-21099, 2001 року випуску, (придбаний в 2002 році). Йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, загальною площею 66,1 кв.м., придбана на підставі договору міни квартир в 2004 році.

Даних про вартість транспортних засобів в матеріалах справи не має. Вартість квартири на момент придбання становила 13 816 грн.

Судом встановлено, що відповідач не має інших утриманців, не є інвалідом, не хворіє на тяжкі захворювання, оскільки вказані обставини, як доводи позову, ним не заперечувались.

Оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд прийшов до висновку про наявність потреби позивача в матеріальній допомозі та можливість відповідача надавати таку допомогу, а тому вимоги позову про стягнення аліментів суд вважає обґрунтованими.

Разом з тим, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання позивача в розмірі 1000 грн. щомісячно, а не 2000 грн., як це зазначено у позові, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Суду не надано доказів про значні доходи відповідача, про наявність у відповідача дорогої нерухомості чи коштовного рухомого майна, грошових заощаджень тощо, що є критеріями визначення розміру аліментів згідно ст. 182, 200 СК України.

Докази, на які посилається позивач, здебільшого доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу.

При цьому доводи позивача про те, що відповідач має набагато більший дохід, не підтверджені належними доказами та залишились лише припущеннями позивача, що не може бути враховано судом при прийнятті рішення, так як висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Фотоматеріали долучені до справи, на яких зафіксований відповідач, його фінансовий стан та можливості жодним чином не характеризують.

Поряд з цим, судом враховуються ті обставини, що позивач визнала те, що отримує стипендію та що її мати отримує стабільний дохід, що відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України також є критеріями при визначенні розміру аліментів.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачапідлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 320 грн. - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4, 7, 12, 13, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 182 - 183, 199, 200 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. на період навчання в Київському національному університеті будівництва і архітектури, щомісячно, починаючи стягнення з 14.08.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 320,00 грн. судового збору.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області .

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 08.01.2018 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко