Єдиний унікальний номер: 448/1321/16-ц
Провадження № 2/448/132/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

30.11.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Кічака Ю.В., при секретарі Шегинській Л.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті батька позивача - ОСОБА_3, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,87га, що розташована на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 22.05.1997 року. За життя спадкодавець ОСОБА_3 своїм майном не розпорядився. Стверджує, що спадщину після смерті ОСОБА_3 у відповідності до ст.549 ЦК 1963 року прийняла дружина спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_4 Після смерті останньої залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 1,19га та земельна ділянка площею 0,87га, що розташовані на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, відповідно до Сертифікатів на право на земельну частку (пай). За життя спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт, яким належне їй спадкове майно заповіла позивачці ОСОБА_1

Зазначає, що позивачка ОСОБА_1 спадщину після смерті матері прийняла, однак через виправлення у правовстановлюючому документі та відсутності оригіналу такого, не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведені обставини, просив суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на спірні земельні ділянки, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги згідно якого її інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься вимога в якій такий позовні вимоги своєї довірительки підтримує та просить справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача - Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій просить справу слухати у їх відсутності та проти позову не заперечує.

Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в нотаріальний конторі не заводились, та просив справу слухати у їх відсутності.

У ч.2 ст.197 ЦПК України зазначено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до змісту ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,87 га, що розташована на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначена для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 22.05.1997р.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

У відповідності до вимог ст.548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкове майно після смерті померлого прийняла дружина спадкодавця - ОСОБА_4, яка фактично вступила в управління спадковим майном, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини після смерті чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 0,87 га та земельну ділянку площею 1,19 га, що розташовані на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, призначені для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що належали спадкодавцю ОСОБА_4

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт від 23.02.2008 року, яким усе своє майно заповіла дочці - ОСОБА_1 (позивачці у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала (без реєстрації) разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4, які б претендували на спадщину, крім позивачки ОСОБА_1, немає.

В той же час, через виправлення у правовстановлюючому документі та відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спірні земельні ділянки позивачка ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4, копіями Сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку), копією довідки, виданої виконавчим комітетом Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), копією заповіту спадкодавця ОСОБА_4, звітом про оцінку земельних ділянок, іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачки на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування за законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.59-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.58-59 ЦПК України.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Із ст.213 ЦПК України відомо, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

З огляду на те, що на час відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_4 належало право власності на спірні земельні ділянки і що безспірно встановлено судом, а також приймаючи до уваги, що таке право перейшло в порядку спадкування за заповітом до ОСОБА_1, яка у встановленому порядку прийняла дану спадщину, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за останньою права власності на спірні земельні ділянки саме в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 14, 57-60, 174, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 1,19га, розташовану на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого 22.05.1997р. та право власності на земельну ділянку площею 0,87га, розташовану на території Зав'язанцівської сільської ради Мостиського району, відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 22.05.1997р., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «____»____________ 20 ___ р.

Суддя Ю.В.Кічак