справа № 361/2563/17
провадження № 2/361/1896/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Пальчак Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно і зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на:

- житловий будинок - "А-1", загальною площею - 105,2 м2, житловою площею - 70,9 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", прибудови - "В і Г", літня кухня - "Д", погріб - "Е", гараж - "З", колодязі - "№ 2 і № 3", огорожа, ворота, хвіртка - "№ 4, № 5, № 6, № 7 і № 8", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2

- земельну ділянку площею 0,1600 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, АДРЕСА_3

- земельну ділянку площею 0,1730 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану за АДРЕСА_4

В обґрунтування позову зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року бабусі ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все перераховане вище майно, яке згідно із заповітом від 17 травня 2002 року вона заповідала їй. Після смерті ОСОБА_6 спадщину, крім неї (позивача), прийняли ще двоє синів померлої: ОСОБА_7, батько позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та ОСОБА_8, батько відповідача ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, які належним чином своїх спадкових прав не оформили. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5, її мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року та не оформила своїх прав на успадковане нерухоме майно, тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_4 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_3, у якій просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, право власності на земельну ділянку площею 2,9331 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказувала на те, що після смерті бабусі сторін ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку площею 2,9331 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку згідно із заповітом від 11 жовтня 2000 року вона заповідала синові ОСОБА_8, проте у подальшому спадкодавець змінила цей заповіт і все майно заповідала онуці ОСОБА_3, позивачу. Однак, незважаючи на складання іншого заповіту, її батько ОСОБА_8 успадкував 1/3 обов'язкову частку всього спадкового майна ОСОБА_6, яку прийняв, але своїх прав належним чином оформити не встиг, оскільки помер. Єдиним спадкоємцем після його смерті за заповітом є його дочка ОСОБА_4, тому вона вважає, що має право на отримання 1/3 частки всього спірного спадкового майна ОСОБА_6 Враховуючи, що батьки позивача проживали в спірному спадковому житловому будинку, вона на цей будинок і три земельні ділянки біля нього згідно із первісним позовом не претендує, проте, на її думку, у такому випадку за нею має бути визнано право власності на вказану вище земельну ділянку площею 2,9331 га, яку бабуся ОСОБА_6 спочатку заповідала своєму синові ОСОБА_8

Позивач ОСОБА_3 та її представник - ОСОБА_9 у судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, у яких просили розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити позовні вимоги. Проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 не заперечували.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання теж не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, заявлений зустрічний позов підтримує, просить суд його задовольнити. Первісний позов ОСОБА_3 визнає повністю, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Відповідач за первісним позовом Гоголівська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за відсутності їхнього представника за наявними у справі документами. Проти задоволення позовних вимог спадкоємців ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 31, ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_6, бабуся позивача ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_4, яка була зареєстрованою та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, зокрема:

- житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за вказаною вище адресою, що підтверджується записами в погосподарській книзі № 17 Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області за 2001-2005 роки;

- земельну ділянку площею 0,583 га, розташовану на території АДРЕСА_7, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, з яких: 0,2500 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд, 0,1600 га і 1730 га - для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номери відповідно НОМЕР_5;

- земельну ділянку площею 2,9331 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3, належну їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6.

Згідно із заповітом від 11 жовтня 2000 року, посвідченим секретарем Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованим у реєстрі за № 73, зазначену земельну вище ділянку площею 2,9331 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_6 заповідала своєму синові ОСОБА_8.

Відповідно до заповіту від 17 травня 2002 року, посвідченого секретарем Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 32, зазначений заповіт спадкодавцем було змінено, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, ОСОБА_6 заповідала онуці ОСОБА_3, позивачу у справі.

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 спадкові правовідносини регулювалися розділом VІІ ЦК України (1963 року), що був чинним на час відкриття спадщини, тому при з'ясуванні кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 застосуванню підлягають положення ЦК України (1963 року).

За змістом положень ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

У ст. 535 ЦК України (1963 року) встановлено, що неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка).

За змістом ч. 2 ст. 544 ЦК України (1963 року) заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України (1963 року) визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із спадкової справи № 720 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_6 вбачається, що спадкоємцями після її смерті є: спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, позивач у справі, та спадкоємці першої черги за законом двоє синів померлої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Останні двоє на день смерті спадкодавця були непрацездатними за віком, тому незалежно від змісту заповіту від 17 травня 2002 року, яким повністю був скасований заповіт від 11 жовтня 2000 року, вони мали право на обов'язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_6 згідно із ст. 535 ЦК України (1963 року), чинного на час відкриття спадщини.

Суд встановив, що усі троє зазначених спадкоємців прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, кожний по 1/3 частки спірного майна, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, подавши у визначений законом строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття ними спадщини, ОСОБА_7 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проживаючи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Також із вказаної спадкової справи вбачається, що видачу спадкоємцям ОСОБА_6 свідоцтв про право на спадщину нотаріальною конторою призначено на 16 вересня 2009 року, проте ніхто із цих трьох спадкоємців свої спадкові права належним чином не оформив та свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не одержав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 76 років помер ОСОБА_7, спадкова справа після його смерті не заводилася, про що свідчить лист Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 21 червня 2017 року за вих. № 2056/01-16.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, яким регулюються спадкові правовідносини після 01 січня 2004 року, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла його дружина ОСОБА_5, яка проживала разом із ним та була зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1, тобто у спірному належному раніше спадкодавцю ОСОБА_6 житловому будинку, що підтверджується довідкою № 1120, виданою 07 червня 2017 року Гоголівською сільською радою Броварського району.

Виходячи з наведеного вище, спадкоємець ОСОБА_5, прийнявши спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7, фактично успадкувала належну йому в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 1/3 частку спірного спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_8 року у віці 75 років помер ОСОБА_8, після його смерті серед іншого належного йому на праві власності майна відкрилася спадщина на 1/3 частку спірного спадкового майна, належного йому в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6

Із спадкової справи № 552 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_8 видно, що спадщину після його смерті за заповітом від 23 листопада 2007 року, посвідченим секретарем Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, зареєстрованим у реєстрі за № 633, прийняла його дочка ОСОБА_4, відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, виданими відповідачу 25 грудня 2013 року Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області, зареєстрованими в реєстрі за №№ 1-3924, 1-3927 та 1-3930.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у віці 73 років померла ОСОБА_5, після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, у тому числі 1/3 частку спірного спадкового майна, що належала їй після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який успадкував дану частку за законом після смерті своє матері ОСОБА_6

Із спадкової справи № 410 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5, видно, що 09 червня 2017 року заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори подала її дочка позивач ОСОБА_3

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2017 року, що набрало законної сили, встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_3 постійно проживала з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_5 по день смерті останньої, тобто на час відкриття спадщини, що свідчить про те, що позивач ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5

Листами від 28 лютого 2017 року за вих. № 741/02-14 та від 09 червня 2017 року за вих. № 1837/02-14 Броварська районна державна нотаріальна контора позивачу ОСОБА_3 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 та за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, відмовила, оскільки документи, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок, відсутні.

Із технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_6 вбачається, що за цією адресою знаходяться: житловий будинок - "А-1", загальною площею - 105,2 м2, житловою площею - 70,9 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", прибудови - "В і Г", літня кухня - "Д", погріб - "Е", гараж - "З", колодязі - "№ 2 і № 3", огорожа, ворота, хвіртка - "№ 4, № 5, № 6, № 7 і № 8".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ч. 3 ст. 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить.

Згідно із ч. 2 ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

У ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи обставини справи, визнання сторонами первісного і зустрічного позовів, що фактично свідчить про добровільний розподіл між ними успадкованого їхніми батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майна після смерті їхньої матері ОСОБА_6, переважене право позивача ОСОБА_3 на спадкування житлового будинку, відсутність оформлених належним чином правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, суд дійшов висновку, що первісний і зустрічний позови ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 11, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Первісний і зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, та за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на:

- житловий будинок - "А-1", загальною площею - 105,2 м2, житловою площею - 70,9 м2, із господарськими будівлями і спорудами: сарай - "Б", прибудови - "В і Г", літня кухня - "Д", погріб - "Е", гараж - "З", колодязі - "№ 2 і № 3", огорожа, ворота, хвіртка - "№ 4, № 5, № 6, № 7 і № 8", що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2

- земельну ділянку площею 0,1600 га, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: Київська область, АДРЕСА_3

- земельну ділянку площею 0,1730 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, розташовану за АДРЕСА_4

Визнати за ОСОБА_4(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, право власності на земельну ділянку площею 2,9331 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.