ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/333/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А. за участі: боржника ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу боржника ОСОБА_2 на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Малівської Наталії Іванівни,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 р. боржник ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, боржник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Малівської Наталії Іванівни (далі по тексту - державний виконавець) у виконавчому провадженні № 50862412 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення аліментів.

На обґрунтування скарги зазначив, що державний виконавець допустив порушення вимог статей 2, 18, 28, 71 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з примусового виконання рішень та Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, а саме: вчасно не вчиняв виконавчі дії, що призвело до утворення заборгованості; щомісяця не здійснював розрахунок заборгованості по аліментам та не надавав його боржнику; не здійснював контроль за правильним і своєчасним відрахуванням аліментів; направив постанову про звернення стягнення на його пенсію на виконання лише через 18 місяців після відкриття виконавчого провадження при цьому не зазначив у постанові своє прізвище, ім'я та по батькові, та не виготовив необхідну кількість примірників; не направив йому копію вищевказаної постанови. Окрім того постанова державного виконавця від 07.06.2017 про звернення стягнення на його пенсію порушує ст. 46 Конституції України, оскільки з нього утримують більше, ніж 50% пенсії, внаслідок чого його дохід становить менше прожиткового мінімуму.

З урахуванням змін, внесених в судовому засіданні, боржник просив: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо негайного стягнення аліментів; визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07.06.2017; зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби скасувати постанову державного виконавця від 07.06.2017 в частині стягнення боргу в розмірі 7 849,94 грн.; зобов'язати державного виконавця зробити перерахунок заборгованості по аліментах виходячи з розміру його пенсії та фактично стягнутої заборгованості.

В судовому засіданні боржник скаргу підтримав пославшись на те, що державний виконавець приступив до виконання рішення, яке підлягає негайному виконанню, лише через 14 місяців, а отже борг виник з вини державного виконавця. Більш того державний виконавець невірно здійснив розрахунок заборгованості по аліментах, внаслідок чого з нього зайво стягнуті грошові суми.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, надавши новий розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за аліментами, відповідно до якого розмір заборгованості станом на 01.12.2017 складає 6 594,64 грн.

Стягувач ОСОБА_3 вважала скаргу боржника необґрунтованою пославшись на те, що на цей час державний виконавець виправив помилку, допущену при розрахунку заборгованості по аліментах.

Заслухавши боржника, стягувача та дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.02.2016 з ОСОБА_2 на користь його повнолітньої дочки ОСОБА_5 стягнуті аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку, починаючи з 06.11.2015, до закінчення навчання дочки у вищому навчальному закладі, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23 років. Рішення набрало законної сили 22.02.2016.

За вказаним рішенням судом було видано виконавчий лист, у якому стягувачем зазначено матір ОСОБА_5 ОСОБА_3

04.04.2016 стягувач ОСОБА_3 подала виконавчий лист до виконання до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (зараз - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва).

25.04.2016 державний виконавець Малівська Н.І. відкрила виконавче провадження № 50862412.

12.05.2016 стягувач ОСОБА_3 подала державному виконавцю заяву про направлення виконавчого листа до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві за місцем одержання боржником пенсії.

У березні 2017 р. державний виконавець направив запит щодо перебування боржника на обліку в органах Пенсійного фонду України. Згідно одержаної інформації ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує пенсію в розмірі 2 045,18 грн.

31.03.2017 державний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направив її до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, проте 25.05.2017 постанова була повернута без виконання у зв'язку з відсутністю на ній відбитка печатки та відомостей про дату народження дитини.

Станом на 01.05.2017 державний виконавець здійснив розрахунок заборгованості боржника ОСОБА_2 по аліментах, при цьому визначив щомісячний розмір аліментів з розрахунку 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно з вказаним розрахунком заборгованість ОСОБА_2 на вказану дату становить 7 849,94 грн.

07.06.2017 державний виконавець повторно виніс постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направив її для виконання до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У постанові державний виконавець розпорядився відраховувати 50% доходів боржника до погашення заборгованості станом на 01.05.2017 в сумі 7 849,94 грн. після відрахування 12,5% поточних до загальної виплати аліментів.

З довідок Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вбачається, що починаючи з липня 2017 з пенсії ОСОБА_2 здійснюється утримання аліментів в розмірі, що становить 50% розміру його пенсії, а саме: у липні - 1043,04 грн., у серпні - 1043,04 грн., у вересні - 1043,04 грн., у жовтні - 1450,32 грн., у листопаді - 1466,61 грн.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність оскаржуваної постанови, суд керується відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, чинній на час винесення постанови про звернення стягнення на доходи боржника, далі по тексту - Закон № 1404-VIII), Сімейного кодексу України та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі по тексту - Інструкція).

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень

та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов'язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об'єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 18 Закону № 1404-VIII зобов'язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

За приписами ст. 68Закону № 1404-VIII у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, якими є, зокрема, аліменти, звертається стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Ч. 3 зазначеної норми визначено, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ст. 69 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 70Закону № 1404-VIII з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти). Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Згідно ст. 71Закону № 1404-VIII порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (у зв'язку з набранням чинності Законом № 2037-VIII з 08.07.2017 - 50 відсотків).

Проте вказана норма не розповсюджується на аліменти, що стягуються за рішенням суду на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, про що зазначив суд у рішенні від 09.02.2016 та в ухвалі від 26.02.2016, постановленій за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.

Така ж норма міститься і в п. 7.13.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Незважаючи на це, державний виконавець визначив розмір заборгованості ОСОБА_2 за аліментами не з фактичного розміру його пенсії, а виходячи з 30 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не відповідає законодавчим приписам.

Невірно визначивши розмір заборгованості ОСОБА_2 за аліментами, державний виконавець зазначив цю суму в оскаржуваній постанові, яку направив для виконання до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Проте під час розгляду скарги боржника в суді державний виконавець самостійно усунув допущені порушення, надавши розрахунок заборгованості, виконаний відповідно до порядку, встановленого Сімейним кодексом України.

Ствердження боржника, що цей розрахунок також невірний, і насправді у нього існує переплата аліментів, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на встановлених судом обставинах.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону № 1404-VIII начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Ураховуючи, що постанова державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника винесена в межах його повноважень і при наявності до того законних підстав, при цьому державний виконавець самостійно зробив перерахунок заборгованості ОСОБА_2 за аліментами відповідно до порядку, встановленого Сімейним кодексом України, і виправив допущену у постанові про звернення стягнення на доходи боржника помилку,підстав для зобов'язання начальника відділу скасувати оскаржувану постанову суд не вбачає.

Що стосується інших доводів скарги, то суд враховує, що за загальним принципом цивільного судочинства по відношенню до оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, захисту підлягає лише порушене право (ст. 16, 16 ЦК України, ст. 1, 3, 383 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VIII боржник зобов'язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 6 ст. 19 Закону № 1404-VIII).

Враховуючи, що ОСОБА_2 знав про наявність судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки особисто приймав участь в судовому засіданні, і при цьому йому було достовірно відомо про те, що зазначене рішення набрало законної сили, він, діючи відповідно до вимог закону, повинен був і мав можливість добровільно його виконувати. Проте рішення суду ОСОБА_2 не виконував, хоча повинен був і міг передбачити, що внаслідок невиконання ним рішення суду утворюється заборгованість за аліментами. Із заявою про надання розрахунку заборгованості за аліментами боржник до державного виконавця також не звертався.

Наведене дає підстави вважати, що іншими діями та бездіяльністю державного виконавця, зокрема, щодо невчасного вчинення виконавчих дій та нездійснення щомісячного розрахунку заборгованості за аліментами, права боржника не порушені.

Більш того всупереч доводам боржника судом встановлено, що державний виконавець, діючи відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 74 Закону № 1404-VIII, у квітні 2017 р. на момент надіслання першої постанови про звернення стягнення на доходи боржника до управління Пенсійного фонду здійснив розрахунок заборгованості за аліментами і направив його сторонам виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Малівської Наталії Іванівни у виконавчому провадженні № 50862412 щодо визначення розміру заборгованості боржника ОСОБА_2 станом на 1 травня 2017 року в сумі 7849,94 грн., зазначеного у постанові про

звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 7 червня 2017 року.

В решті скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: