АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4212/17 Справа № 209/3010/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Решетник Т. О. Доповідач - Бараннік О.П.
14 вересня 2017 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік вересень 14 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладників фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_10, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на грошові кошти.

В обґрунтування своїх вимог вони посилалися на те, що 10.08.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/23-14 від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_2 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 доларів США.

11.08.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_3 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 гривень США.

11.08.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 22014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_4 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 гривень.

10.08.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_5 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 доларів США.

11.08.2015 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_6 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 доларів США.

11.08.2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року та договором-заявою № 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_7 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 доларів США.

11.08.2015 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_8 право вимоги на кошти в розмірі 8 000 доларів США.

11.08.2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за договором-заявою № 307231/31623/3-14 від 23 грудня 2014 року та договором-заявою № 307231/35989/1-15 від 06 лютого 2015 року, яким ОСОБА_10 відступив ОСОБА_9 право вимоги на кошти в розмірі 2 912 доларів США 78 центів.

В травні 2016 року позивачі надіслали до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» копії договорів про відступлення права вимоги та кредиторські вимоги на відступлені кошти.

07.07.2016 року на адресу позивачів надійшов лист від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про відмову у прийнятті договорів про відступлення права вимоги (цесії) і не включення їх до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку «Фінанси та Кредит», з чим вони не погоджуються і у зв'язку з чим вимушені були звернутись з даним позовом до суду, в якому просили визнати за ними право на частину суми вкладу, яке вони набули відповідно до укладених договорів про відступлення права вимоги (цесії) з набуттям статусу вкладника за ОСОБА_10, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити належні їм за укладеними договорами відступлення права вимоги грошові кошти та стягнути на їхню користь понесені витрати по справі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_10, Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит», Фонду гарантування вкладників фізичних осіб про визнання права власності на грошові кошти відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні вимоги щодо визнання за ними права на частину суми вкладу, яке вони набули відповідно до укладених договорів про відступлення права вимоги (цесії) з набуттям статусу вкладника за ОСОБА_10, зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виплатити належні їм за укладеними договорами про відступлення права вимоги грошові кошти та стягнення на їхню користь понесених витрат по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з матеріальним та процесуальним законом постановив рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Доводи позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, що відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, а Закони України «Про банки та банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не містять обмежень прав вкладників на укладання договорів уступки права вимоги, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації банку або початком ліквідаційної процедури банку, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001цс15, згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасово адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку встановленому цим Законом,

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у справах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасово адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пунктами 1,2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Як видно з матеріалів справи, на момент звернення позивачів з вищевказаним позовом до суду, у банку на підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вже було прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З огляду на викладене, а також на те, що вкладник банку ОСОБА_10 скористався своїм законним правом та отримав від банку гарантовану суму у розмірі 200 000 гривень, тоді як позивачі у встановлений період для відшкодування коштів вкладникам банку з 23 грудня 2015 року по 21 січня 2016 року кредиторські вимоги не заявляли, і встановлений спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості, судова колегія вважає, що вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в повному об'ємі з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Суд не допустив порушень матеріального та процесуального права, які могли б тягнути за собою скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але на неї може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :