У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМостової Г.І.,
суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, тимчасово виконуючого обов'язки генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов'язання провести нарахування та виплату заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, тимчасово виконуючого обов'язки генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_7 (далі - т. в. о. генерального директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості) про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій протиправними, зобов'язання провести нарахування та виплату заробітної плати.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилалася на те, що ОСОБА_7, тимчасово виконуючи обов'язки генерального директора, наказом від 09 грудня 2014 року № 02-03/99 призначив її на посаду заступника генерального директора по правовій роботі по переводу. Однак, 23 грудня 2014 року вищезазначений наказ скасований наказом № 02-03/103 з підстав відсутності посади заступника генерального директора по правовій роботі в штатному розписі. Посилаючись на те, що така посада була внесена у штатний розпис, а також на те, що переведення на попередню посаду повинно здійснюватись за згодою працівника, якої вона не надавала, просила суд визнати незаконним і скасувати наказ від 23 грудня 2014 року № 02-03/103, визнати дії ОСОБА_7 протиправними, а також зобов'язати Івано-Франківське обласне державне об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості провести нарахування та виплату заробітної плати з 09 грудня 2014 року в межах посадового окладу заступника генерального директора по правовій роботі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 з 18 жовтня 2013 року працювала юрисконсультом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості. До цього, вона на згаданому підприємстві займала різні керівні посади, зокрема, з 09 жовтня 2007 року по 17 жовтня 2013 року перебувала на посаді заступника директора по фірмовій торгівлі.

Як вбачається із матеріалів справи, на ім'я т. в. о. директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_6 було подано заяву про переведення її на посаду заступника генерального директора по правовій роботі з 09 грудня 2014 року (а. с. 7)

Відповідно до наказу т. в. о. директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 09 грудня 2014 року № 02-03/99 ОСОБА_6 переведено на посаду заступника директора по правовій роботі за її згодою з оплатою праці згідно з штатним розписом (а. с. 8).

В штатному розписі Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості як до видання цього наказу, так і після його видання, посада заступника генерального директора по правовій роботі не вводилась, а коло посадових обов'язків такого заступника та розмір заробітної плати особи на даній посаді не визначались.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 продовжувала перебувати на посаді юрисконсульта, виконувати ті ж функції, що і до видання цього наказу, обліковуватися у відділі кадрів та бухгалтерії як юрисконсульт. Про це свідчить і той факт, що в табелі обліку робочого часу за грудень 2014 року ОСОБА_6 значилась як юрисконсульт та згідно з цією посадою їй була нарахована заробітна плата.

Згідно з наказом Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості від 23 грудня 2014 року № 02-03/103 скасовано наказ від 09 грудня 2014 року № 02-03/99, оскільки в штатному розписі відсутня посада заступника генерального директора по правових питаннях.

Крім того, судами встановлено, що ОСОБА_6 не вчинила з 09 грудня 2014 року жодних дій на виконання посадових обов'язків заступника генерального директора по правовій роботі Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що після видання наказу від 09 грудня 2014 року № 02-03/99 ОСОБА_6 та роботодавець не визначили коло посадових обов'язків ОСОБА_6 як заступника директора по правовій роботі та не погодили розмір заробітної плати працівника ОСОБА_6 на даній посаді, дійшли обґрунтованого висновку, що новий трудовий договір між сторонами у розумінні ч. 1 ст. 21 КЗпП України не укладено, переведення на іншу посаду не відбулося, а тому зі скасуванням наказу від 09 грудня 2014 року трудові відносини між сторонами було приведено до їх фактичної відповідності, у зв'язку з чим дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги про те, що т. в. о. директора Івано-Франківського обласного державного об'єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості ОСОБА_7 не мав права скасовувати свій наказ про переведення її на іншу посаду безпідставні, оскільки чинне трудове законодавство не містить заборони скасування керівником наказу, який видано з порушенням закону.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_6виконувала роботу заступника директора по правовій роботібезпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у судах обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи касаційної скарги про те, що посадовий оклад ОСОБА_6 на посаді заступника директора визначений галузевою угодою безпідставні, оскільки посадовий оклад визначається не тільки зазначеною угодою, а й залежить від об'єму службових навантажень на конкретній посаді, фінансових можливостей підприємства, і він обов'язково погоджується з працівником при прийнятті його на роботу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що лист від 15 травня 2015 року та матеріали перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці в Івано-Франківській області, її припис від 31 липня 2015 року, не можна вважати доказами, які стверджують, що в дійсності видача наказу від 09 грудня 2014 року означає укладення з ОСОБА_6 нового трудового договору. Більш того, відомості, які зазначені у цих документах про невиконання вимог законодавства при переведенні ОСОБА_6 (не ознайомлення працівника під розписку в особовій картці про перевід, не ознайомлення з посадовою інструкцією, нарахування зарплати згідно з посадою юрисконсульта) також свідчить про те, що сторони не погодили істотних умов праці при вирішенні питання переводу.

Отже доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Г.І. Мостова Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович