ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7624/17
провадження № 2/753/4579/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Макіїввугілля" в інтересах ВП "Шахта ім. С.М. Кірова" про стягнення компенсації в сумі 9648 грн. 14 коп. та моральної шкоди в сумі 10000 грн., допустити негайне виконання судового рішення,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов від 18 квітня 2017 року.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме: надані додатки читаються не в повному обсязі, в тому числі, копія трудової книжки; відсутнє обгрунтування щодо вимоги - допустити негайне виконання судового рішення; не визначено відповідача та статус ВП "Шахта ім. С.М. Кірова", а також підстави посилання на дії Державного підприємства "Макіїввугілля" в інтересах ВП "Шахта ім. С.М. Кірова", статус якої по справі не визначено, повне найменування не зазначено - в тому числі, щодо скорочення ВП.

При цьому, судом було фактично враховано, що відповідно до положень ст.30 ЦПК України: сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач; позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Проте, позивачем не було визначено статус ВП "Шахта ім. С.М. Кірова" як юридичної особи і обгрунтування щодо цього відсутнє.

Враховуючи наведене, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів.

До суду не надходило даних щодо отримання позивачем чи його представником копії вказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року, проте на усунення вказаних недоліків ОСОБА_3 від імені позивача до Дарницького районного суду м. Києва засобами електронної пошти було надіслано заяву щодо усунення недоліків позову, яка була отримана Дарницьким районним судом м. Києва 27 червня 2017 року та передана судді Вовку Є.І. 07 серпня 2017 року (у зв"язку з перебуванням судді у відпустці). Проте, у вказаній заяві міститься посилання на наявність доданого файлу "Про усунення недоліків позовної заяви", який згідно з наявним актом фактично був відсутній.

Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року було знову вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів.

У вказаній ухваліДарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, зокрема було встановлено наступне.

Судом враховано, що ОСОБА_3 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою, всупереч імперативним вимогам ст.42 ЦПК України, а саме положенням, якими передбачено наступне.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

4. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

5. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Проте, заявником не було долучено документу на підтвердження повноважень ОСОБА_3 на представництво інтересів ОСОБА_2

Крім того, вивчивши матеріали позовної заяви суд прийшов до висновку, що заява подана з порушенням і вимог ч.5 ст.119 ЦПК України.

Так, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

З поданих документів вбачається, що позивачем не було сплачено судовий збір всупереч положенням ст.ст.4, 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з правовим висновком, викладеним в Постанові від 30 листопада 2016 року Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах Верховного Суду України у справі №6-1121цс16 визначено зокрема наступне: "…на момент звернення до суду з позовною заявою позивач звільнявся від оплати судового збору (станом на січень 2015 року) згідно з чинною на той час редакцією пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим станом на день подання позивачем касаційної скарги (6 лютого 2016 року) такої пільги він уже не мав, оскільки на цей час діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

З огляду на зазначене у справі, яка переглядається, установивши, що на час подання касаційної скарги була чинною редакція Закону України «Про судовий збір», за пунктом 1 частини першої статті 5 якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, касаційний суд дійшов обґрунтованого висновку проте, що особа, яка подала касаційну скаргу, не звільнена від сплати судового збору".

Крім того, згідно з п.12 та п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10: у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно, при цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами; якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Отже, враховуючи викладене, положення ст.ст.4, 5 Закону України "Про судовий збір" судом було визначено, що розмір судового збору, який позивач має сплатити до відкриття провадження по справі, становить суму 640 грн. - за вказану позовну вимогу майнового характеру та 640 грн. за вказану позовну вимогу немайнового характеру.

З заяви ОСОБА_2 від 02 грудня 2017 року вбачається, що остання фактично заперечує проти виконання вищевикладених вимог (лише зменшивши власні вимоги - зазначивши їх без вимоги щодо стягнення моральної шкоди), зазначених в ухвалі Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, в тому числі щодо сплати вищевказаного судового збору за вимогу, яка залишилась. Згідно з актом вказана заява ОСОБА_2 від 02 грудня 2017 року була отримана з канцелярії суду 28 грудня 2017 року.

Отже, недоліки позову у повному обсязі не були усунуті.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається - якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: