Провадження № 2/679/368/2017
Справа № 679/548/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 грудня 2017 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І., при секретарі Обуховській Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Асгард», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання трудових відносин припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви у вересні 2007 року рішенням Загальних Зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» (далі ТОВ «БМУ «Асгард») позивачку було призначено на посаду директора вказаного підприємства. При прийнятті позивачки на посаду директора ТОВ «БМУ «Асгард» запис про це до її трудової книжки серії АР №092157 від 12.11.1997 року внесене не було, а через деякий час відповідач фактично не мав замовлень та перестав займатись своєю статутною діяльністю, працівників було звільнено, а засновники (учасники) товариства зникли із засобів звязку. В свою чергу позивачка почала працювати на інших підприємствах. Разом з тим, відомості про те, що вона являється керівником та підписантом ТОВ «БМУ «Асгард» залишились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що при прийняті її на роботу, зокрема, на керуючі посади чи на державну службу виявлялось при спеціальній перевірці та не раз являлось перешкодою для зайняття тієї чи іншої посади. Тому, реалізуючи свої трудові права, маючи намір звільнитись з посади директора ТОВ «БМУ «Асгард» ОСОБА_1 23.02.2017 року за допомогою поштового звязку надіслала на адресу ТОВ «БМУ «Асгард» та на адреси учасників цього товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяву про звільнення її з посади директора ТОВ «БМУ «Асгард» з 23.02.2017 року на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

Проте, означена заява про звільнення розглянута повноважним органом відповідача не була, оскільки повернулась позивачці на адресу в звязку із завершенням терміну зберігання, а відповідно і рішення щодо звільнення ОСОБА_1 компетентним органом не прийнято.

На підставі наведеного позивачка просить визнати припиненими трудові відносини між нею як директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» () на підставі ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України з моменту набрання чинності судовим рішенням.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, але надіслали на адресу суду заяви, в яких просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судові повістки повернулись до суду без вручення адресату у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Суд вважає, що представник відповідача не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивачки та її представника, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» являється позивачка ОСОБА_1, відомості про що внесено 07.09.2007 року (номер запису: 1 020870). Водночас, відповідний запис про прийняття на роботу позивачки у її турдовій книжці серії АР №092157 від 12.11.1997 року відсутній.

Позивачкою рекомендованими листами від 23.02.2017 року на поштову адресу відповідача, а також третіх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які являються засновниками (учасниками) ТОВ «БМУ «Асгард», направлялись заяви про звільнення з посади директора за власним бажанням з 23.02.2017 року, проте конверти повернулись в звязку із завершенням терміну зберігання, які наявні в матеріалах справи.

За змістом ст.22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Частиною 1 статті 38 КЗпП України передбачене право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Розглядаючи справи, пов'язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.145 Цивільного кодексу України вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення та відкликання виконавчого органу товариства (п.3 ч.4 ст.145 ЦК України).

Такі ж положення наведено в ст.ст.58-62 Закону України «Про господарські товариства».

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем та третіми особами порушене право позивачки на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст. 38 КЗпП України та ст. 43 Конституції України, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст.12,13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Будівельно-монтажне управління «Асгард», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання трудових відносин припиненими задовольнити.

Визнати припиненими трудові відносини між директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» громадянкою України ОСОБА_1 (паспорт серії НВ №035890 виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 21.05.2002 року, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, 30100) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» (, адреса місцезнаходження: просп.40-річчя Жовтня, буд.120, корпус 1, м.Київ, 03127) на підставі ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України з моменту набрання чинності цим рішенням.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажне управління «Асгард» на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення такої заяви без задоволення, відповідач вправі оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.І. Базарник