Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої - судді Лемак О.В.,

при секретарі Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконкому Ужгородської міської ради про визнання членами сімї квартиронаймача та укладення договору найму,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до виконкому Ужгородської міської ради про визнання членами сімї квартиронаймача та укладення договору найму.

Свої позовні вимоги мотивують тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 працювали на Ужгородському міському молокозаводі, та за рішенням адміністрації і профкому їм було виділено трикімнатну квартиру в АДРЕСА_1 з державного житлового фонду та за рішенням Ужгородського міськвиконкому за №69 від 28.02.1994 року надано ордер на вселення в квартиру за №005318. Зазначають що їхня сімя складалася з вітчима ОСОБА_4, матері ОСОБА_2, дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 У 2001 році ДКП «ЖРЕР №8» уклало договір найму на вказану квартиру з вітчимом ОСОБА_4, як основним квартиронаймачем. У звязку з тим, що ОСОБА_4 на протязі пяти років пиячив, вчиняв сварки та не брав участі в сплаті комунальних платежів, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було подано позов до суду про закріплення за ОСОБА_5 в користування одну з трьох житлових кімнат розміром 9,5 кв.м., а за позивачами інші житлові кімнати. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2007 року встановлено порядок користування квартирою в АДРЕСА_2, закріплено за ОСОБА_4 в користування кімнату житловою площею 9,5 кв.м., на плані схемі під літерою 5, а кімнати житловою площею 30,5 кв.м. на плані схеми під літерами 2 та 7 закріплена за позивачами, підсобні приміщення : кухню, коридор, ванну та вбиральню залишено у спільному користуванні. Вказують, що рішенням Ужгородського міськвиконкому від 22.04.2008 року ними приватизовано як спільна сумісну власність квартиру АДРЕСА_3, яка складається з двох житлових кімнат 30,5 кв.м. Кімнату яку займав ОСОБА_4 розміром 9,5 кв.м. не приватизована. На дану кімнату немає окремого типового договору найму житла з ОСОБА_4, немає рішення що ця кімната є окремою квартирою. 16.07.2017 року ОСОБА_4 помер, у звязку з чим вони звертались до міськвиконкому щодо переоформлення договору найму на частину квартири розміром 9,5 кв.м., однаку їм було відмовлено через відсутність документа, який підтверджував би родинні відносини з гр. ОСОБА_4

На підставі наведеного позивачі просять суд визнати їх членами сімї квартиронаймача ОСОБА_4, який помер 16.07.2017 року, мешкав в кімнаті розміром 9,5 кв.м. і користувався підсобними приміщеннями квартири АДРЕСА_4 і право користування цією кімнатою та переукласти типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду з ОСОБА_1

В судове засідання позивачі не зявилися, однак від їх представника надійшла заява, згідно якої просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач представник виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений, однак надав суду заяву, згідно якої просить розглянути справи без її участі за наявними матеріалами справи

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до типового договору найму жила в будинках державного і комунального житлового фонду від 23.03.2001 року ОСОБА_4 є наймачем квартири АДРЕСА_4, яка складається з 3 кімнат.

Згідно довідки про склад сімї №146 від 15.04.2007 року у вказаній квартирі проживали і зареєстровані ОСОБА_4, дружина ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2007 року встановлено порядок користування квартирою в м. Ужгороді по вул. Міцкевича, 5а/36, прикріплено до відповідача ОСОБА_4 в користування кімнату житловою площею 9,5 кв.м. (на план-схемі під літерою 5), а кімнати житловою площею 30,5 кв.м. (на план-схемі під літерами 2 та 7) з двома балконами закріплено за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а підсобні приміщення : кухню, коридор, ванну та вбиральню залишено у спільному користуванні.

16.07.2017 року помер ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-ФМ №228870.

Судом встановлено, що на даний час в квартирі №36а буд. 5а по вул. Міцкевича в м. Ужгороді проживають та зареєстровані ОСОБА_2, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, онука - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно відповіді Ужгородської міської ради №2451/24.01-12 від 16.11.2017 року слідує, що на підставі рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2007 року та згідно поданими документами рішенням виконкому міської ради від 23.01.2008 року №22 укладені договори найму з ОСОБА_1 (склад сімї 3 особи) на дві кімнати 36 «а» у трикімнатній квартирі по вул. Адама Міцкевича, буд. 5 «а» та гр. ОСОБА_4 (склад сімї - особа) на одну кімнату №36 за вищевказаною адресою. Звернень від ОСОБА_4 щодо приватизації займаного ним житлового приміщення не надходило. Житлове приміщення у власність шляхом приватизації ОСОБА_4 виконкомом не передавалось. Питання зміни договору найму житлового приміщення внаслідок визнання наймачем іншого члена сімї врегульовані ст. 106 ЖК України УРСР.

Також судом встановлено, що з метою переоформлення договору найму квартири, позивач ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, однак йому було відмовлено через відсутність документа, який підтверджував би родинні відносини з гр. ОСОБА_4

Позивачі посилаються на те, що вони і після прийнятого рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.09.2007 року постійно проживали з ОСОБА_4, як члени сімї, користувалися його кімнатою, вели спільно господарство, сплачували комунальні платежі.

Так, з відповіді КП «Виробниче управління Водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» №2028 від 22.11.2017 року слідує, що за адресою м. Ужгород, вул. Міцкевича, 5а/36 було відкрито один особовий рахунок №7005255 на громадянина ОСОБА_4, який за даними підприємства рахується померлим з 16.07.2017 року. У помешканні встановлені два прилади обліку спожитих послуг, один встановлений на кухні, інший у ванній кімнаті. Станом на 01.11.2017 року заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення немає. Щодо наявності розподілу на два помешкання, то підприємству про це не відомо. До відповіді надаються квитанції про сплату, проте у реєстрі від 27.04.2016 року платником зазначено гр. ОСОБА_1, в у реєстрі від 23.10.2017 року платником рахується гр. ОСОБА_4

Відповідно до повідомлення ТОВ «АВЕ Ужгород» №4185 від 28.11.2017 року за адресою АДРЕСА_5 заключено один договір №821636 від 01.07.2015 року з ОСОБА_1 на пятьох осіб.

Згідно довідки КП «ЖРЕР №8» №65 від 24.11.2017 року вбачається, що з ОСОБА_4 було укладено 23.03.2001 року типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду та відкрито особовий рахунок за №21636. Після рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13.09.2007 року особовий рахунок залишився без змін.

Також згідно повідомлення ПАТ «Закарпатгаз» від 27.11.2017 року за адресою м. Ужгород, вул. Міцкевича, 5а/36в відкрито один особовий рахунок № на імя ОСОБА_4.

Згідно ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і при домової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Згідно ст. 63 ЖК України, предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ч.1 ст.106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Відповідно до ч. 2 ст.106 ЖК України, при відмові наймодавця у визнанні члена сім'ї наймача по договору найма наймачем, спір може бути вирішений у судовому порядку.

Таким чином, знайшов підтвердження факт проживання позивачів з дотриманням встановленого законом порядку в якості членів сім'ї наймача приміщення та набуття в звязку з цим права користування житловим приміщенням, отже відмова у визнанні їх наймачами за раніше укладеним договором найму жилого приміщення у звязку зі смертю попереднього наймача суперечить ст. 106 ЖК УРСР та порушує житлові права позивачів.

Окрім того, згідно ч. 2 ст. 824 ЦК України, у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.

Згідно положень ст.107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї , який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В такому разі договір найму на квартиру підлягає оформленню на ім'я члена сім'ї, який має право користуватися квартирою.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

З урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про те, що, оскільки позивачі і після прийняття Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області рішення від 13.09.2007 року про встановлення порядку користування квартирою в м. Ужгороді по вул. Міцкевича, 5а/36, постійно проживають у вказаній квартирі, користуються спірною кімнатою, дбають про житло, сплачують комунальні послуги, є користувачами вказаної квартири, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 61, 64, 66, 106 ЖК України, ст. ст. 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконкому Ужгородської міської ради про визнання членами сімї квартиронаймача та укладення договору найму задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 членами сім`ї наймача ОСОБА_4, який помер 16 липня 2017 року.

Зобов`язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради укласти договір найму кімнати житловою площею 9,5 кв.м. квартири №36 в будинку 5 «а» по вул. Міцкевича в м. Ужгороді з наймачем ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8