Провадження № 2/761/1404/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року Національна дитяча спеціалізована лікарня «ОХМАТДИТ» МОЗ Українизвернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом ОСОБА_1, в якому просила стягнути з останнього майнову шкоду у сумі 198 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Так, досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що ОСОБА_1 10 вересня 2013 року близько 11 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні дитячої лікарні «Охматдит», що по вул. Шолуденка, 10, в м. Києві, повторно викрав чуже майно, яке належить відділенню променевої діагностики дитячої лікарні «Охматдит», а саме мобільну робочу станцію марки «DELL Precision M6600 Seties» вартістю 9 587,60 грн. Між тим, Позивач вважає, що досудовим розслідуванням та судовим слідством не взято до уваги, що вартість «Мобільної робочої станції з захисним футляром (комп'ютер, клавіатура, миша, кабелі, програмне забезпечення для 2D, 3D та МRТ)» складає 198 000,00 грн. включаючи ПДВ, за умови 100% попередньої оплати. До вартості, також входить проведення ряду технічних заходів для відновлення працездатності системи в цілому. Оскільки Відповідач не відшкодував лікарні спричинені ним матеріальної шкоди та враховуючи те, що Позивач у рамках розгляду кримінальної справи не подавав цивільного позову про стягнення з останнього шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, Позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник Позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, просив відмовити посилаючись на свої письмові заперечення, в яких зазначив, що Позивач не надав суду доказів завдання йому з боку Відповідача прямих реальних збитків, враховуючи добровільне повернення ще в 2013 році викраденого ноутбука.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року по кримінальній справі №761/10566/15-к (провадження №1-кп/761/872/2015), визнано винним ОСОБА_1 у вчинення злочинів передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України та призначено йому покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_1 10 вересня 2013 року близько 11 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні дитячої лікарні «Охматдит», що по вул. Шолуденка, 10, в м. Києві, повторно викрав чуже майно, яке належить відділенню променевої діагностики дитячої лікарні «Охматдит», а саме мобільну робочу станцію марки «DELL Precision M6600 Seties» вартістю 9 587,60 грн., після чого з місця вчинення злочину з викраденим зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

У судовому засіданні встановлено, що викрадений ноутбук був добровільно повернутий Відповідачем до правоохоронних органів, які в подальшому передали його власнику, а саме Національній дитячій спеціалізованій лікарні «ОХМАТДИТ», що не заперечувалось сторонами по справі.

Звертаючись до суду з цим позовом Позивач зазначив, що з цивільним позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди не звертався, тому просив стягнути з ОСОБА_1 кошти матеріальної шкоди у сумі 198 000,00 грн., оскільки вказана сума вартості «Мобільної робочої станції з захисним футляром (комп'ютер, клавіатура, миша, кабелі, програмне забезпечення для 2D, 3D та МRТ)» підтверджена листом ТОВ «Нью Медікал Технолоджі» від 12.09.2013р. №247 (а.с. 26).

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно висновку товарознавчої експертизи ТОВ «Судова незалежна експертиза України» №СЕ-1-6-322/15 складеної судовим експертом Вольською О.В. 19.03.2015р. ринкова вартість мобільної робочої станції (ноутбуку) марки «DELL Precision M6600 Seties» (серійний номер НТ7КS1) наданого на дослідження, станом на 10 вересня 2013 року із урахуванням часу експлуатації встановленого об'єкта з серпня 2012 року по вересень 2013 року становить 9 587,60 грн. (а.с. 50-54).

За клопотанням Позивача, судом було призначено повторну товарознавчу експертизу проведення якої доручено Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру Міністерства внутрішніх справ України.

Так, розглядаючи спір про відшкодування заподіяної шкоди, суд повинен з'ясувати наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, що включає неправомірність поведінки, наявність матеріальних втрат та їх розміру (збитків), причинного зв'язку між неправомірною поведінкою та заподіяними збитками.

До істот обставин, що підлягають з'ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; при цьому у позивач зобов'язаний довести протиправність поведінки відповідач, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Згідно висновку судового експерта Ященко А.В. №19/12-3/159 від 25.05.2017 року ринкова вартість мобільної робочої станції марки «DELL» модель «Precision M6600 Seties» та її окремих комплектуючих - мишки комп'ютерної «Logitech В100», універсального блока живлення для ноутбуків «DELL» марки «DELТА» модель «GА240РЕ1-00» на час їх придбання, а саме - 31.07.2012 та на час їх викрадення, а саме - 10.09.2013 не видається за можливе, у зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості об'єктів дослідження.

Ринкова вартість мобільної робочої станції марки «DELL» модель «Precision M6600 Seties» станом на час проведення експертизи могла становить 11 417,00 грн.

Ринкова вартість мишки комп'ютерної «Logitech В100» станом на час проведення експертизи могла становить 112,50 грн.

Крім цього, ринкову вартість двомірного програмного забезпечення (2D Software), програми для тривимірної об'ємної реконструкції (3D-Volumetric Reconstruction) та програми для багатополосної реконструкції (MPR-Multi Planar Reconstruction), програми зниження дози «Red Redux» (Red Redux), програми для КТ ангіографії з відстеження Борюса (СТ Angiography with Bolus Tracking) та програми для планування дослідження (Scout Scan) на час його придбання, а саме - 31.07.2012 та на час їх викрадення, а саме - 10.09.2013 не видається за можливе, у зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості об'єктів дослідження.

Також, з листа ТОВ «НМТ» №56 від 02.11.2017р. вбачається, що вартість двомірного програмного забезпечення (2D Software), програми для тривимірної об'ємної реконструкції (3D-Volumetric Reconstruction) та програми для багатополосної реконструкції (MPR-Multi Planar Reconstruction), програми зниження дози «Red Redux» (Red Redux), програми для КТ ангіографії з відстеження Борюса (СТ Angiography with Bolus Tracking) та програми для планування дослідження (Scout Scan) на час його придбання, а саме - 31.07.2012 та на час їх викрадення, а саме - 10.09.2013 не видається за можливе, оскільки вказане товариство ще не існувало (засновано 10.12.2014 року).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом з тим, частинами першою, третьою та четвертою статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку що Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження факту заподіяння матеріальної шкоди зокрема у сумі 198 000,00 грн.

Оскільки викрадена мобільна робоча станція була повернута позивачу та її вартість за змістом вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2015р. становить саме 9587,60 грн., при цьому жодних доказів встановлення та викрадення відповідачем програмного забезпечення на суму 198 000,00 грн. на час скоєння злочину не надано, таким чином відсутні підстави для задоволення вимог Позивача внаслідок їх недоведеності.

На підставі вище викладеного та керуючись 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осаулов А.А.