АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріПотапьонок К.В.,
представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, Державної реєстраційної служби України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, та усунення перешкод у здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року позов задоволено частково./ т. 2 а.с.6- 9/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не враховані правові позиції, висловлені ВСУ у справах №6-2967цс16 від 22.03.2017 р, №6-1851цс15 від 30.03.2016 р., №6-318цс15 від 24.06.2015 р., №1622цс15 від 07.10.2015 р., щодо підстав набуття права власності на предмет іпотеки, та не взято до уваги, що звертаючись до суду, позивачем обрано не належний спосіб захисту права, що є підставою для відмови у позові. Також зазначав, що заявлений розмір заборгованості не обґрунтований належними та допустимим доказами, оцінка квартири проведена з порушенням ЗУ "Про оцінку майна", в рішення суду не зазначені складові заборгованості, інтереси позивача представляла особа на підставі нікчемної довіреності, а заяві про застосування строку позовної давності взагалі не надано оцінки. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який з'явився у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 752/354/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7691 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 04.02.2009 року між АКІБ «УКРСИББАНК»» та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику ОСОБА_6 кредит в іноземній валюті в сумі 100 000 доларів США та сплати процентів за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 485 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладання цього договору. Відповідно до п. 1.2.2 договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 28.05.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 10.2, 10.14 Договору. / а.с.12-19/

04.02.2009 р. між АКІБ «УКРСИББАНК», який у подальшому змінив назву на ПАТ «УКРСИББАНК» та відповідачем ОСОБА_6, укладено додаткову угод до договору, згідно якої сторони домовилися, що для ідентифікації договору можуть застосовуватися як номер договору, зазначений при його укладанні, а саме № 01, так і узгодили зміну схеми погашення кредиту. / а.с.21-22/

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_6 отримав кредит у сумі 100 000,00 доларів США, який зобов'язався повернути у повному обсязі в строк до 26.05.2028 року або достроково зі сплатою 14,50% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту іпотекодавець ОСОБА_6 передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру; місце знаходження застави: АДРЕСА_1 загальна площа 61,4 кв.м., житлова площа 40,7 кв.м. /а.с.23-25/

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 30 червня 2004 року за реєстровим номером 1339.

Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстровано банком у порядку передбаченому законом у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

27.10.2009 року АКІБ «УКРСИББАНК» змінило назву на ПАТ «Укрсиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «Укрсибабнк».

08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у ПАТ «Укрсиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта банк», (що підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року), інтереси якого представляє на підставі довіреності ТОВ «Колекторська Компанія «Вердикт».

Відповідно до звіту про оцінку вартості об'єкта нерухомості від 01.09.2016 року, виконаного ТзДВ «НЕКОС», ринкова вартість квартири у АДРЕСА_1 становить 1 036 000 грн.

З позовом до суду ПАТ «Дельта Банк» звернувся в листопаді 2013 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» про те, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» про те, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності та п. 5.7 іпотечного договору про те, що одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є перехід до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки за ціною, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Встановивши, що ОСОБА_6 не виконане грошове зобов'язання за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири шляхом визнання права власності на неї за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, що становить 1 036 00 грн.

Доводи апеляційної скарги, що звертаючись до суду, позивачем обрано не належний спосіб захисту права, що є підставою для відмови у позові, колегією суддів не приймаються до уваги, як такі, що не відповідають обставинам справи, оскільки саме такий спосіб судового захисту як звернення стягнення на предмет іпотеки передбачений укладеним між сторонами договором, а саме п. 5.7 договору.

Відповідно до зазначеного пункту, у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань щодо своєчасності ануїтетного платежу, банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1 договору та інше майно позичальника. Розділ 4 договору іпотеки №86295 від 26.05.2008 р. передбачає право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки.

ПАТ "Дельта Банк" звернувся з позовними вимогами до суду в листопаді 2013 року, після направлення 21.10.2013 р. на адресу ОСОБА_6 вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки / а.с.37/, таким чином, строк позовної давності, про який заявлено відповідачем ОСОБА_6 /а.с.144-145/ не пропущено.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлений розмір заборгованості не обґрунтований належними та допустимим доказами, судом не зазначені складові заборгованості, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки власного розрахунку апелянтом не надано, як і не деталізовано та не конкретизовано в чому саме розрахунки, надані позивачем, не відповідають дійсним обставинам справи.

Не беруться до уваги колегією суддів і доводи апеляційної скарги в частині порушень ЗУ "Про оцінку майна", оскільки оцінка майна проведена 01 серпня 2016 року /а.с.171/ оцінювачем ОСОБА_8 /свідоцтво за №11439 від 08.11.2013 року а.с.208/, рішення судом першої інстанції постановлено 25.01.2017 р.

Не заслуговують на увагу колегії і доводи апеляційної скарги в частині викладених правових позицій, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки передбачено укладеним між сторонами договором, оскільки наявне в ньому застереження є правовою підставою для реєстрації права іпотекодержателя на нерухоме майно на підставі рішення суду, про що зазначено судом першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: