Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/455/17 Головуючий у 1 інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/778/2893/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Подліянової Г.С.,

ОСОБА_2

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2017 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого зазначало що відповідно до укладеного договору від 15.09.2010 року відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» із встановленим кредитним лімітом. 16.10.2012 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну картку «GOLD» та встановлено кредитний ліміт 25 000 грн..

В порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 31.10.2016 року в сумі 102 346 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 22 350 грн. заборгованість за кредитом; 72 246 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 400 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 4 849 грн. 83 коп. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 102 346 грн. 50 коп., та понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2017 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштою судової повістки ( т.2 а.с.93-95).

ОСОБА_4 та її представник не зявилися до апеляційного суду, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь яких письмових клопотань від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права.

За змістом ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення таким вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Встановлено, що 15 вересня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку кредитка «Універсальна», зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (т.1 а.с.14).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаної ОСОБА_4, остання погодилась, що вказана заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

Згідно із довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 16.10.2012 року банком було здійснено перевипуск кредитної карти «Універсальна» на кредитну карту «Gold55+» із встановленим кредитним лімітом у розмірі 15 000 грн., який того ж дня було збільшено до 25 000 грн.. В подальшому кредитний ліміт змінювався: 20.06.2014 року 23 820 грн., 10.07. 2014 року 23 140 грн., 13.08.2014 року 22 590 грн., 04.09.2014 року 22 010 грн..(т.2 а.с.30).

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банка проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, а саме у виписці по картрахунку відповідно до п. 4,9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта (т.1 а.с.21).

Цьому праву Банка кореспондується обовязок клієнта, передбачений п.2.1.1.5.3 та 2.1.1.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг: отримувати виписки про стан картрахунку і про здійснені операції по картрахунку та у разі незгоди із змінами Правил та/або Тарифів надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість за договором (т. 1 а.с.24)

Під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30,00% на рік (т. 1 а.с.17).

Банком надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості за договором станом на 31.10.2016 року, з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_4 має заборгованість за договором в загальній сумі 102 346 грн. 50 коп., яка складається з наступного: 22 350 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 72 246 грн. 67 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 2 400 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи 500 грн. (фіксована частина); 4 849 грн. 83 коп. (процентна складова) (т.1 а.с.11-13).

Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування Кредитом і Овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів у році (т.1 а.с.27).

Пунктом 2.1.1.12.12 Умов та правил встановлено, що процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості у період з 16.10.2012 року по 31.03.2013 року банком була встановлена процентна ставка за користування кредитом, як на поточну, так і на прострочену заборгованість, у розмірі 30% річних, у період з 01.04.2013 року по 29.08.2014 року у розмірі 27,6%, у період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року у розмірі 32,4 % річних, у період з 01.04.2015 року по 31.10.2016 року у розмірі 42% річних (т.1 а.с.11-13).

На підтвердження вищеназваних розмірів процентів, представником Банка надані Накази про затвердження нових тарифів по платіжним картам №906 СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року та № 10563 від 07.07.2014 року ( т.2 а.с. 96-106).

Відповідачка повідомлялась про встановлення нових тарифів шляхом направлення їй смс повідомлення, про що надано представником позивача скриншоти таких відправлень ( т. 2 а.с.107,108).

Крім того, встановлено, що у вересні 2014 року банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів у частині розрахунку пені, які затверджені Наказом №СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року, а саме у разі виникнення прострочки на протязі одного місяця пеня нараховується в розмірі 50 грн., у разі виникнення прострочки другий місяць поспіль в розмірі 100 грн. (т.1 а.с.193-198).

Також, наказом №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року було зменшено суму обовязкового щомісячного платежу від суми заборгованості до 7%, проте не менше 50 грн., а також встановлено нарахування відсотків у подвійному розмірі на всю суму заборгованості у разі виникнення прострочених зобовязань (т.2 а.с.31-34).

Відповідно до розяснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних положень закону не звернув увагу на те, що до тарифів, Умов та правил надання банківських послуг були закладені умови щодо порядку внесення змін, з чим була ознайомлена та погодилася ОСОБА_4, що підтверджується її підписом у кредитному договорі та виконанням нею умов цього договору (ст. 642 ЦК України).

Разом із тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що крім заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 400 грн., банком нараховано також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов: 500 грн. штраф (фіксована частина), 4 849,83 грн. штраф (процентна складова).

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (т. 1 а.с.27).

У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів (т.1 а.с.22/зворот).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, рішення суду першої відповідно до п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 в сумі 96 996 грн. 67 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 22 350 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 72 246 грн. 67 коп.; пеня та комісія у розмірі 2 400 грн..

Із наявних в матеріалах справи платіжних доручень від 28.12.2016 року, від 05.12.2016 року, від 01.08.2017 року вбачається що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено тільки 4 076 грн. судового збору (т.1 а.с.1-4, т.2 а.с.77).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вимоги пропорційності, а саме задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на 94,8%, тому з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» сума судового збору у розмірі 3 864,05 грн. (94,8% від 4 076 грн.).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2017 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 15.09.2010 року станом на 31.10.2016 року у в розмірі 96 996 грн. 67 коп. (девяносто шість тисяч девятсот девяносто шість гривень 67 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 22 350 грн. (двадцять дві тисячі триста пятдесят гривень); заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 72 246 грн. 67 коп. (сімдесят дві тисячі двісті сорок шість гривень 67 коп.); пені та комісії у розмірі 2 400 грн. (дві тисячі чотириста гривень), а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 864 грн.05 коп. (три тисячі вісімсот шістдесят чотири гривні 05 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_5