Справа №442/6757/16-ц
Провадження №2/442/316/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради Львівської області, ОСОБА_7 про визнання протиправним та часткове скасування рішення сесії ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1411 від 29 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із цивільним позовом, у якому зазначає, що 28 грудня 2011р. ним подано до ОСОБА_6 міської ради Львівської області заяву про приватизацію вільної (незайнятої) земельної ділянки, що розміщена по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області площею 651кв. метр для ведення садівництва. Згідно поданої заяви позивач просив ОСОБА_6 міську раду Львівської області прийняти рішення чергового засідання сесії ОСОБА_6 міської ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр для ведення садівництва у місті Дрогобичі по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25. До заяви, адресованої у міську раду, позивачем додавались необхідні графічні матеріали, на яких зображено бажане місце розташування земельної ділянки, як це і передбачено відповідними положеннями статті 118 Земельного кодексу України. Оскільки позивачем не було отримано протягом значного періоду часу жодної відповіді чи іншої інформації щодо стану розгляду заяви про надання йому дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки, то 26 серпня 2014р. за вхідним №07/С-2274 ОСОБА_2 подано до ОСОБА_6 міської ради Львівської області чергову заяву (клопотання) від 22 серпня 2014р. «Щодо стану розгляду заяви про приватизацію земельної ділянки від 28 грудня 2011р. та про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на цю земельну ділянку як вільну земельну ділянку комунальної власності міста Дрогобича». У цій заяві позивач повторно просив ОСОБА_6 міську раду Львівської області невідкладно та на черговому засіданні сесії міської ради розглянути у спосіб, передбачений частинами 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України, нерозглянуту його заяву.Не отримавши у черговий раз у місячний строк від відповідача ОСОБА_6 міської ради відповіді щодо стану розгляду його заяви від 22 серпня 2014р., 20 жовтня 2014р. ОСОБА_2 повторно подано до ОСОБА_6 міської ради заяву щодо стану розгляду заяв (клопотань) від 22 серпня 2014р. та від 28 грудня 2011р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 651кв. метр по вулиці Завіжна між житловими будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області. У кінці листопада 2014 р. ОСОБА_2 виявлено у своєму поштовому ящику поштовий конверт із ОСОБА_6 міської ради, у якому містився витяг із оскаржуваного рішення чергової сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради за №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову у передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Відповідно до цього витягу ОСОБА_2 стало відомо, що пунктом 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання відповідача ОСОБА_6 міської ради за №1418 від 07 листопада 2014р. відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв., яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва. За таких обставин позивач був змушений вкотре звернутись із адміністративним позовом до ОСОБА_6 міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а також із позовними вимогами про зобовязання ОСОБА_6 міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії ОСОБА_6 міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва та про визнання протиправною бездіяльність ОСОБА_6 міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_2 від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до ОСОБА_6 міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки. За наслідками розгляду адміністративного позову ОСОБА_2 від 23 грудня 2014р. Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області 27 січня 2015р. постановлено судове рішення (постанову) в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, якою задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано ОСОБА_6 міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії ОСОБА_6 міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_6 міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_2 від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до ОСОБА_6 міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із відповідача у користь позивача 73грн. 08коп. судових витрат. Постанова Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. сторонами адміністративної справи №442/86/15-а чи будь-якими іншими особами у передбачений процесуальним законом спосіб та строк не оскаржувалась, вступила у законну силу 09 лютого 2015р. та є чинною на час розгляду даної цивільної справи. На виконання судової постанови від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, 10 лютого 2015р. видано виконавчі листи, які рекомендованою поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення рекомендованого відправлення разом із заявами ОСОБА_2 про прийняття виконавчого документа на виконання та відкриття виконавчого провадження 24 лютого 2015р. позивачем надіслано на примусове виконання до відділу ПВР управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області. Із примусового виконання вищезазначених виконавчих документів головним державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області 02 березня 2015р. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №46702152 та ВП №46702303.27 травня 2015 р. простою поштовою кореспонденцією із ОСОБА_6 міської ради позивачем ОСОБА_2 отримано відповідь №3-32/2938 від 18 травня 2015р. разом із копією рішення 60 сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Згідно пунктів 1 та 1.1 цього рішення відповідачем у справі ОСОБА_6 міською радою у черговий раз відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу ОСОБА_2 площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва у звязку з невідповідністю розташування обєкта (земельної ділянки) вимогам законів, а саме тому, що земельна ділянки не є вільною із числа земель міськземфонду, оскільки згідно пункту 2.12 рішення сесії від 29 жовтня 2014р. за №1411 передана безоплатно у власність іншій особі. Врахувавши те, що рішенням 60 сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», у черговий раз за переконанням позивача грубо порушено ряд його законних прав та інтересів, рішення органу місцевого самоврядування прийнято у супереч чинної постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, позивач ОСОБА_2 черговий раз звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із черговим адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_6 міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення 60 сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1587 від 17 квітня 2015р. «Про відмову у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», за яким відкрито провадження в адміністративній справі №442/4261/15-а. Під час розгляду адміністративної справи №442/4261/15-а у судовому засіданні 20 липня 2015р. представником відповідача ОСОБА_6 міської ради Львівської області подано заперечення на позовну заяву ОСОБА_2 від 22 червня 2015р. разом із доданими до цього заперечення копіями письмових документів. Серед таких додатків містилась копія витягу із оскаржуваного позивачем у даній цивільній справі рішення відповідача ОСОБА_6 міської ради Львівської області від 29 жовтня 2014р. за №1411 «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Пунктами 2 та 2.12 оскаржуваного рішення ОСОБА_6 міської ради №1411 від 29.10.2014р. затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельні ділянки громадянам для ведення садівництва, в тому числі ОСОБА_7, проживаючій на ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№6, місто Львів, земельну ділянку площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, між будинками №23 і №25, кадастровий №:01:043:0175 для ведення садівництва. Позивач вважає оскаржуване рішення відповідача, а саме пункти 2 та 2.12 цього рішення, протиправним та таким, що грубо у черговий раз порушує його законні права та інтереси із ряду підстав. Так, оскаржуване рішення ОСОБА_6 міської ради за №1411 прийнято 29 жовтня 2014р. На той час на розгляді у ОСОБА_6 міській раді перебувала заява позивача ОСОБА_2 від 28 грудня 2011р. про приватизацію вільної (незайнятої) земельної ділянки, що розміщена по вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області площею 651кв. метр для ведення садівництва, відповідно до якої позивач просив ОСОБА_6 міську раду прийняти рішення чергового засідання сесії ОСОБА_6 міської ради про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки площею 651кв. метр. З метою розгляду згаданої моєї заяви від 28 грудня 2011р. позивач неодноразово звертався до ОСОБА_6 міської ради Львівської області із повторними заявами та скаргами з приводу бездіяльності ОСОБА_6 міської ради у звязку із нерозглядом його звернення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у строк та спосіб, передбачений законом, і лише у кінці листопада 2014р. позивачу стало відомо про рішення 53 сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №1418 від 07 листопада 2014р., яким відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651 квадратний метр у місті Дрогобичі на вулиці Завіжна між будинками №23 та №25 для ведення садівництва. Рішення ОСОБА_6 міської ради за №1418 від 07.11.2014р. та незаконні дії (бездіяльність) ОСОБА_6 міської ради, що мали місце за весь час затримки розгляду заяви ОСОБА_2 про приватизацію спірної земельної ділянки, було оскаржено ОСОБА_2 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в адміністративній справі №442/86/15-а.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а, провадження №2-а/442/37/2015, яка вступила у законну силу 09 лютого 2015р., задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано ОСОБА_6 міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії ОСОБА_6 міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_6 міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_2 від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до ОСОБА_6 міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із ОСОБА_6 міської ради у користь ОСОБА_2 73грн. 08коп. судових витрат. З цього позивач ОСОБА_2 вважає, що оскаржуване у даному судовому процесі рішення ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1411 від 29.10.2014р. «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», прийняте у той час, коли ОСОБА_6 міська ради протиправно, без жодних на те причин та законних підстав не розглядала подані позивачем до міської ради неодноразові заяви та звернення про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з метою її подальшої приватизації. Тому, пунктом 2.12 оскаржуваного рішення №1411 від 29.10.2014р. відповідач ОСОБА_6 міська рада як орган місцевого самоврядування міста Дрогобича та одночасно відповідно до певних положень статей 2, 5 та 12 Земельного кодексу України як рівноправний субєкт земельних відносин за твердженням позивача грубо порушив встановлений Земельним кодексом України порядок щодо приватизації шляхом безоплатної передачі у приватну власність громадян із земель комунальної власності міста Дрогобича спірної земельної ділянки для ведення садівництва, кадастровий №:01:043:0175 загальною площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжна, між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі, затвердивши матеріали проекту землеустрою на цю земельну ділянку та передавши безоплатно її у власність гр.ОСОБА_7 на той час, коли ще не були розглянуті у спосіб, строк та порядок, встановлений законом, аналогічні та значно швидше подані ОСОБА_2, до ОСОБА_6 міської ради заяви та клопотання з приводу надання йому дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшого безкоштовного отримання ОСОБА_2 у власність цієї земельної ділянки із земель комунальної власності міста Дрогобича. Крім цього позивач зазначає, що внаслідок прийняття пунктів 2 та 2.12 оскаржуваного рішення сесії ОСОБА_6 міської ради №1411 від 29.10.2014р. відповідачем грубо порушено ряд законних прав позивача як користувача спірною земельною ділянкою, що встановлено чинними до цього часу судовими рішеннями, а саме: постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.07.2011р. у справі №2-а-5/2011, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2011р. у справі №109925/11/9104, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.12.2012р. у справі №К/9991/5690/12, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду лЛьвівської області від 06.07.2012р. у справі №1306/4925/2012, провадження №2/1306/130/2012, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.04.2013р. у справі апеляційного провадження №22-ц/783/905/13, копії яких позивачем додано як додатки до позову.

Також, у поданій позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради Львівської області, за участю третіх осіб ОСОБА_7 та відділу Держземагенства у місті Дрогобичі про визнання протиправним та скасування пункту 1.10 рішення 30 сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва по вулиці Завіжна, між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області, вжито заходів забезпечення адміністративного позову, відповідно до яких: а) зупинено дію пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; б) заборонено відділу Держземагенства у місті Дрогобичі розглядати питання та надавати висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; в) заборониено ОСОБА_6 міській раді Львівської області розглядати та приймати рішення із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва та щодо надання цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_7; г) заборонено Відділу держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_6 міськрайонного управління юстиції Львівської області, вулиця Стрийська, будинок №266, місто Дрогобич, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації та видачі свідоцтва по право власності ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. Ухвала Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, вступила у законну силу та була чинною на час прийняття відповідачем ОСОБА_6 міською радою оскаржуваного рішення №1411 від 29.10.2014р., оскільки у передбаченому статтею 118 КАС України порядку судом не скасовувалась на цей час, доведена до відома відповідача ОСОБА_6 міської ради Львівської області як учасника згаданого судового адміністративного процесу у справі №442/7517/13-а, а також до відома усіх інших осіб, яких вона стосується.

Позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви до суду у цій цивільній справі, адміністративна справа №442/7517/13-а перебувала на розгляді у Вищому адміністративному суді України, що підтверджується копією ухвали судді ВАС України ОСОБА_8 від 16 жовтня 2014р. у справі К/800/48070/14, яку позивачем долучено як додаток до позовної заяви.З викладеного у позовній заяві позивач ОСОБА_9 вважає, що відповідач ОСОБА_6 міська рада Львівської області прийняв пункт 2.12 оскаржуваного рішення сесії №1411 від 29.10.2014р. у супереч прямій судовій забороні на його прийняття, що свідчить про незаконність та протиправність оскаржуваного у цій частині рішення ОСОБА_6 міської ради. Внаслідок оскаржуваного рішення сесії ОСОБА_6 міської ради №1411 від 29.10.2014р. порушено ряд судових заборон щодо вчинення таких дій, порушено встановлене рядом чинних судових рішень право позивача ОСОБА_2 як користувача спірної земельної ділянки та як особи, яка виявила намір отримати цю земельну ділянку у власність із комунальних земель міста Дрогобича, для чого ОСОБА_2 швидше від відповідача ОСОБА_7 звернувся із відповідними заявами до ОСОБА_6 міської ради про надання дозволу на приватизацію цієї земельної ділянки, а такі заяви позивача неналежно розглядались відповідачем ОСОБА_6 міською радою, що встановлено рядом чинних до цього часу рішень судів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням обставин, викладених у поясненнях його представників.

Представник позивача ОСОБА_3 надав суду пояснення у підтримання заявлених позивачем позовних вимог, аналогічні до пояснень, викладених позивачем у його позовній заяві. Додатково зазначив, що протиправність оскаржуваного рішення також випливає із того, що 07 листопада 2017р. Вищим адміністративним судом України прийнято постанову у справі касаційного провадження К/800/11625/16, відповідно до якої задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2014р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016р. скасовано, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради, треті особи, - ОСОБА_7, відділ Держземагенства у місті Дрогобичі, про скасування рішення, а саме: визнано протиправним та скасовано пункт 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7 Копію постанови ВАС України від 07.11.2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16 ОСОБА_3 надав суду у судовому засіданні 26.12.2017р. для долучення до матеріалів справи. Також, ОСОБА_3 зазначив, що оскільки у судовому порядку визнано протиправним та скасовано п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7, то за таких обставин є протиправним та підлягає до скасування і оскаржуваний у даній цивільній справі пункт 2.12 рішення ОСОБА_6 міської ради №1411 від 29.10.2014р. «Про затвердження матеріалів з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу безоплатно у власність та спільну сумісну власність земельні ділянки громадянам для ведення садівництва», у частині затвердження проекту землеустрою та передання у власність гр.ОСОБА_7, проживаючій на ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№6, місто Львів, земельну ділянку площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній, між будинками №23 і №25, кадастровий №:01:043:0175 для ведення садівництва. Адже, затверджений проект відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва розроблено саме на підставі визнаного протиправним та скасованого пункт 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. №950. Додатково ОСОБА_3 зазначив, що скасовуючи оскаржуване рішення №950 від 20.02.2013р., Вищий адміністративний суд України у своїй постанові від 07.11.2017р. вказав, що під час розгляду адміністративної справи №2-а-5/2011р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради встановлено, що вперше із заявою про документальне закріплення за ним спірної земельної ділянки ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_6 міської ради ще у 2007р., при цьому, до 2007р. спірна земельна ділянка фактично перебувала в користуванні позивача. З цього вбачається, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_6 міської ради порушено ряд законних прав та інтересів позивача ОСОБА_2, як і було порушено такі права та інтереси позивача під час прийняття оскаржуваного рішення від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7

Представник позивача ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги позивача у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням пояснень, наданих представником позивача ОСОБА_3 Додатково пояснила, що оскільки на час прийняття судового рішення у даній цивільній справі визнано протиправним та скасовано у судовому порядку первинне (фундаментальне) рішення щодо приватизації спірної земельної ділянки, а саме рішення сесії ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_7, то за таких обставин підлягає до визнання протиправним та часткового скасування оскаржуване у справі рішення відповідача №1411 від 29.10.2014р., а саме п.2.12 цього рішення у частині затвердження матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у власність спірної земельної ділянки гр.ОСОБА_7 площею 651кв. метр на вулиці Завіжній між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва, оскільки цим оскаржуваним рішенням відповідач ОСОБА_6 міська рада продовжила порушувати законні права та інтереси позивача ОСОБА_2 щодо приватизації ним спірної земельної ділянки.

Представник позивача ОСОБА_10 у судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. У судових засіданнях 20.06.2017р. та 14.09.2017р. ОСОБА_10 повідомила суду, що підтримує заявлені позивачем позовні вимоги у повному обсязі із підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради Львівської області ОСОБА_11 в останнє судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. Згідно наявного у матеріалах справи заперечення на позовну заяву представником ОСОБА_6 міської ради зазначено, що міська рада вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тому ОСОБА_6 міська рада повністю підтримує позицію відповідача ОСОБА_7, що викладена у її заяві від 22.11.2016р., якою ОСОБА_7 просить суд закрити провадження у справі. Відповідач ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула, причини неявки суду не повідомила, проте забезпечила явку у судове засідання свого представника ОСОБА_5-ОСОБА_12 заперечення проти задоволення заявленого позивачем ОСОБА_2 цивільного позову у повному обсязі відповідач ОСОБА_7 подала до суду відповідне письмове заперечення від 19.12.2016р., відповідно до якого вважає, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, так, як позивачем оскаржується рішення ОСОБА_6 міської ради як органу місцевого самоврядування, який наділений владними управлінськими повноваженнями, тобто, між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 міською радою існує публічно-правовий спір, а саме спір фізичної особи з органом місцевого самоврядування, а не спір про право користування земельною ділянкою, який слід вирішувати у порядку адміністративного процесу. За наслідками розгляду справи ОСОБА_7 у своєму письмовому запереченні просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Будучи присутньою в судовому засіданні 14 вересня 2017 р., у заперечення позовних вимог відповідач ОСОБА_7 надала суду усні пояснення, відповідно до яких зазначила, що її родичі були користувачами спірної земельної ділянки, тому вона має право на її приватизацію, а позовні вимоги ОСОБА_2 у цій цивільній справі та в інших судових процесах вважає намаганням позивача у незаконний спосіб захопити належну їй земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_7, - ОСОБА_5-Р.Г. заперечив проти заявленого позову у повному обсязі із підстав, вказаних у письмовому запереченні відповідача ОСОБА_7 Додатково пояснив, що вважає оскаржуване рішення ОСОБА_6 міської ради таким, що прийнято відповідно до норм чинного закону, а посилання позивача та його представників на положення чинної постанови Вищого адміністративного суду України 07 листопада 2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16, відповідно до якої задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, скасовано постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2014р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2016р., задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради, треті особи, - ОСОБА_7, відділ Держземагенства у місті Дрогобичі, про скасування рішення, а саме: визнано протиправним та скасовано п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. №950 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_7, таким, що не має відношення до даної цивільної справи, оскільки рішення ОСОБА_6 міської ради за №950 від 20.02.2013р. є ненормативним актом органу місцевого самоврядування міста Дрогобича індивідуальної дії, який вичерпав свою юридичну силу після його реалізації, тобто після виготовлення на замовлення ОСОБА_7 проекту відведення, після його погодження та затвердження оскаржуваним рішенням ОСОБА_6 міської ради Львівської області. Тому рішення (постанова) Вищого адміністративного суду України про визнання такого рішення протиправним та скасування не має юридичних наслідків для встановлення обставин щодо чинності оскаржуваного у даній справі рішення відповідача ОСОБА_6 міської ради.

Представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі у звязку з тим, що така справа повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства. В задоволенні такого клопотання судом відмовлено.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та норми права, які підлягають до застосування при вирішенні даного цивільного спору, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до пунктів б) та в) частини 1 статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Частинами 6, 7 та 9 статті 118 Земельного кодексу України «Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами» в редакції, яка діяла на момент прийняття відповідачем ОСОБА_6 міською радою оскаржуваного рішення, визначено, що Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_12 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_13 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до положень статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Положеннями частин 1 та 2 статті 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судом, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України «Право на захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом статті 16 Цивільного кодексу України «Захист цивільних прав та інтересів» кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами справи, що 29 жовтня 2014р. відповідачем ОСОБА_6 міською радою Львівської області прийнято рішення сесії 6-го демократичного скликання за №1411, відповідно до пунктів 2 та 2.12 якого затверджено матеріали з виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано безоплатно у власність відповідачу ОСОБА_7, проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, земельну ділянку площею 651 кв. метр на вулиці Завіжній (між будинками 23 і 25) кадастровий номер::01:043:0175 для ведення садівництва. Разом з тим, затверджений оскаржуваним у справі рішенням міської ради проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки громадянці ОСОБА_7 розроблено на підставі іншого рішення ОСОБА_6 міської ради, що передувало оскаржуваному, а саме на підставі пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. Зазначене рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р., а саме п.1.10 цього рішення, визнано протиправним та скасовано у судовому порядку за позовом ОСОБА_2 відповідно до чинної постанови Вищого адміністративного суду України від 07 листопада 2017р. у справі касаційного провадження К/800/11625/16, що постановлена судом касаційної інстанції за наслідками перегляду по суті заявлених позовних вимог в касаційному порядку адміністративної справи №442/7517/13-а за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради за участю третіх осіб. Скасовуючи п.1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. Вищий адміністративний суд України у своїй постанові встановив, що спірне рішення відповідача ОСОБА_6 міської ради прийнято без дотримання принципів неупередженості та безсторонності і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Ці обставини не підлягають оспорюванню у даній цивільній справі. Також, Вищим адміністративним судом України у зазначеній постанові від 07 листопада 2017 р. вказано, що не підлягає повторному доказуванню факт, що позивач ОСОБА_2 був користувачем спірної земельної ділянки (без оформлення документів), звертався до органу місцевого самоврядування про передачу цієї земельної ділянки у власність чи користування, однак така заява не була належно розглянута міською радою у спосіб, передбачений законом. При цьому, ВАС України здійснив посилання у своїй постанові на обставини, встановлені ще під час розгляду адміністративної справи №2-а-5/2011р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради, відповідно до яких встановлено, що вперше із заявою про документальне закріплення за ним спірної земельної ділянки ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_6 міської ради ще у 2007р., а до 2007р. спірна ділянка фактично перебувала в користуванні позивача ОСОБА_2

Крім цього, з матеріалів справи судом встановлено, що чинним рішенням (постановою) Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 січня 2015р. в адміністративній справі №442/86/15-а задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та визнано протиправним і скасовано пункт 2.2 рішення чергової сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1418 від 07 листопада 2014р. «Про відмову в передачі в оренду земельної ділянки та у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок»; зобовязано ОСОБА_6 міську раду Львівської області повторно виключно у строк та спосіб, передбачений відповідним законом, розглянути на черговому засіданні сесії ОСОБА_6 міської ради заяву (клопотання) ОСОБА_2 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва; визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_6 міської ради Львівської області щодо зволікання у розгляді у передбачений законом строк та спосіб заяв (клопотань) ОСОБА_2 від 28 грудня 2011р., від 11 квітня 2013р., від 22 серпня 2014р. та від 20 жовтня 2014р., адресованих до ОСОБА_6 міської ради з приводу приватизації вільної (незайнятої) земельної ділянки площею 651кв. метр, яка знаходиться у місті Дрогобичі на вулиці Завіжній, 23-25 для ведення садівництва шляхом попереднього надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, з одночасним стягненням із відповідача ОСОБА_6 міської ради у користь позивача ОСОБА_2 73грн. 08коп. судових витрат.

Також, з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення відповідача ОСОБА_6 міської ради, а саме пункт 2.12 цього рішення прийнято органом місцевого самоврядування міста Дрогобича всупереч діючої заборони суду на вчинення міською радою таких дій, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а, провадження №2-а/442/338/2013, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 міської ради Львівської області, за участю третіх осіб ОСОБА_7 та відділу Держземагенства у місті Дрогобичі про визнання протиправним та скасування пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради від 20.02.2013р. за №950 про надання дозволу ОСОБА_7 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для ведення садівництва по вулиці Завіжна, між будинками №23 та №25 у місті Дрогобичі Львівської області. Зазначена ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі у передбачений законом процесуальний спосіб була доведена судом до відома ОСОБА_6 міської ради та інших осіб, яких вона стосувалась.

Заходи забезпечення позову в адміністративній справі №442/7517/13а відповідно до положень статті 118 КАС України в редакції, що діяла на час спірних правовідносин, були чинними до 08 серпня 2016р., а саме до дня прийняття Львівським апеляційний адміністративним судом ухвали у справі апеляційного провадження №876/3063/16 за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15 квітня 2016р. про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 16 грудня 2013р. у справі №442/7517/13-а судом було вжито заходів забезпечення адміністративного позову, згідно яких: а) зупинено дію пункту 1.10 рішення ХХХ сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області за №950 від 20 лютого 2013р. щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; б) заборонено відділу Держземагенства у місті Дрогобичі розглядати питання та надавати висновок щодо погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва; в) заборонено ОСОБА_6 міській раді Львівської області розглядати та приймати рішення із затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, орієнтованою площею 651кв. м. на вулиці Завіжній між будинками №23 і №25 у місті Дрогобичі для ведення садівництва та щодо надання цієї земельної ділянки у власність ОСОБА_7; г) заборонено Відділу держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби ОСОБА_6 міськрайонного управління юстиції Львівської області, вулиця Стрийська, будинок №266, місто Дрогобич, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації та видачі свідоцтва по право власності ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку площею 651 кв. м. на вулиці Завіжній (між будинками №23 і №25) у місті Дрогобичі для ведення садівництва. З викладеного вбачається, що оскаржуваним рішенням ОСОБА_6 міської ради №1411 від 29 жовтня 2017р., а саме пунктом 2.12 цього рішення затверджено матеріали із землеустрою, які розроблено на підставі скасованого у судовому порядку та визнаного протиправним і таким, що порушує законні права ОСОБА_2, іншого рішення ОСОБА_6 міської ради за №950 від 20.02.2013р., а також незаконно передано спірну земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_7 Крім цього, оскаржуване рішення прийнято ОСОБА_6 міською радою всупереч чинній ухвалі суду про заборону на вчинення таких дій, чим черговий раз порушено законні права та інтереси ОСОБА_2 як користувача спірної земельної ділянки без належно оформлених на це документів, який з 2007р. шляхом неодноразових звернень до ОСОБА_6 міської ради, які неодноразово не розглядались міською радою у строк та спосіб, визначені законом, що теж встановлено відповідними чинними судовими рішеннями, намагався оформити право власності або користування на цю земельну ділянку, що свідчить про прийняття відповідачем ОСОБА_6 міською радою оскаржуваного у справі позивачем ОСОБА_2 рішення без дотримання принципів неупередженості та безсторонності та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відтак, оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування міста Дрогобича підлягає до скасування у судовому порядку як таке, що є протиправним, прийняте з порушенням норм закону та всупереч прав та інтересів позивача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81 , 263, 264, 265 ЦПК України, ст . ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 79, 116, 118, 122, 152, 158 ЗК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення сесії шостого скликання ОСОБА_6 міської ради Львівської області №1411 від 29 жовтня 2014 року «Про затвердження матеріалів проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині винесення пунктів 2 та 2.12 рішення щодо затвердження матеріалів з виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі безоплатно у власність громадянам для ведення садівництва, а саме ОСОБА_7, яка проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№6, м.Львів, земельну ділянку площею 651 квадратний метр на вулиці Завіжній між будинками №23 і №25, кадастровий номер :01:043:0175 для ведення садівництва .

Стягнути з ОСОБА_6 міської ради Львівської області та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 по 275 гривень 60 копійок судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.01.2018 року.

Суддя: О.Б.Нагірна