н/п 2-о/490/49/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2017 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого судді Чулуп О.С.

присяжні засідателі Сорока І.О., Дерманська В.О.,

при секретарі Балдич Х.М.

за участю прокурора Колос Є.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за заявою Миколаївської обласної психіатричної лікарні № 1 про госпіталізацію особи до психіатричного закладу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив про продовження госпіталізації хворої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., яка мешкає за адресою:АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог заяви заявник посилався на те, що ОСОБА_2 хворіє психіатричним захворюванням з 1960р., є інвалідом 1 групи з дитинства. Хвороба протікає безперервно. Страждає важким психічним розладом. Психопатологічно - на фоні вираженого змішаного дефекту тримається галюцинаторно-маячна симптоматика, трапляються психомоторні збудження, під час яких хвора може бути імпульсивною та проявляти агресію.Потребує посторонього догляду.

Заявник вказує, що ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів МОПЛ №1, в результаті чого заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив продовжити стаціонарне лікування ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1.н., у зв'язку з тим, що хвора ОСОБА_2. потребує стаціонарного лікування, і не може бути оформлена в психоневрологічний будинок-інтернат.

Представник МОПЛ №1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом досліджено рішення комісії лікарів-психіатрів від 17.07.2017 року згідно якого ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів МОПЛ №1. Комісією встановлено, що ОСОБА_2 хворіє психіатричним захворюванням з 1960р, є інвалідом 1 групи з дитинства. Хвороба протікає безперервно.Психічний статус ОСОБА_2 - свідомість не порушена. Продуктивному контакту не доступна.Ступінь орієнтировки виявити не вдається.

Членороздільна мова відсутня, хвора ричить, незрозуміло кричить, безглуздо кривляється. Відчуває слухові обмани сприйняття, сама з собою розмовляє. Мислення розірване, аморфне. Емоції сплощенні. У відділенні відособлена, часто накривається з головою. Буває імпульсивною, лягає на підлогу, оголюється, скидає з ліжка свої речі, може зачіпати інших людей, буває агресивною.На зауваження не реагує. Когнітивні функції та ІМФ знижені.Увага швидко виснажується.Коло інтересів обмежено елементарними потребами.Неспроможна, потребує стороннього догляду. Апетит підвищений. Сон медикаментозний. Діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, стійкий змішаний дефект.Враховуючи все вищевикладене, хвора на даний час потребує продовження стаціонарного лікування і не може бути оформлена в психоневрологічний будинок- інтернат. Опікун хворої вважає за потрібне знаходження своєї підопічної в умовах психіатричного стаціонарного відділення, у зв'язку з важкістю її психічного стану і неможливості амбулаторного лікування.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу існування всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст.ст.281, 282 ЦПК України, рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016р.(справа №1-1/2016,2-рп/2016), суд дійшов висновку про необхідність продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н, у Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 в режимі стаціонарного лікування.

Керуючись ст. ст.14,16-19,22 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст.ст.10,14,60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задоволити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1, для лікування у стаціонарі строком на чотири місяці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя

Присяжні засідателі