З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
28 серпня 2017 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко І.О.,
при секретарі Рудь Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить 11/20 часток житлового будинку №18 по вулиці Тепличній у місті Словянську.
В даному будинку на даний час зареєстрований її син, ОСОБА_2, який фактично не проживає в спірному будинку з 01.05.2016 року.
Знятися з реєстраційного обліку в спірному будинку в добровільному порядку відповідач не бажає, його місце перебування позивачеві невідоме.
Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації.

У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №18 по вулиці Тепличній у місті Словянську Донецької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до витягу КП «БТІ» м. Словянська від 10.08.2003 року, ОСОБА_1, на підставі договору дарування від 17.07.2003 року, належить право власності на 11/20 часток житлового будинку №18 по вул. Тухачевського (Теплична) м. Словянська Донецької області.

Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.07.2017 року право власності на житловий будинок №18 по вул. Тухачевського (Теплична) м. Словянська Донецької області належить ОСОБА_1 11/20 часток та ОСОБА_3 9/20 часток.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 11/20 часток житлового будинку №18 по вул. Тухачевського (Теплична) м. Словянська Донецької області.

Відповідно до довідки виконкому Словянської міської ради від 11.07.2017 року, в спірному будинку зареєстрований відповідач, ОСОБА_2, що також підтверджується записами з домової книги.

Відповідно до акту, складеного комітетом мікрорайону Черевківка м. Словянська від 14.07.2017 року, ОСОБА_2 фактично не проживає в спірному будинку з 01.05.2016 року, його особистих речей в будинку немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Судом встановлено, що позивач є власником 11/20 часток житлового будинку №18 по вулиці Тепличній у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що в будинку, співвласником якого є ОСОБА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, але фактично він за цією адресою не проживає. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 167 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 18 по вулиці Тепличній (колишня Тухачевського) міста Словянська Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. № 18, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. № 18, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4