Провадження № 2/185/79/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., при секретарі Чернишовій К.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславського комунального дошкільного навчального закладу - дитячого садку "Сонечко" загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області про поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, посилаючись на те, що 01 вересня 2006 року вона була прийнята на роботу до Богуславського комунального дошкільного навчального закладу дитячого садку «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області на 0,5 ставки опалювача з виконанням обов'язків помічника вихователя та на 0,25 ставки помічника вихователя.

27 червня 2014 року приблизно об 11 годині при виконанні трудових обов'язків внаслідок падіння вона отримала травму лівої ноги, після чого знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом: пошкодження зв'язок лівого гомілковоступеневого суглобу, забій лівого стегна. Через погіршення стану здоров'я 28 червня 2014 року позивач звернулась до Павлоградської районної лікарні, де у неї був виявлений зростаючий поперечний перелом шийки лівого стегна.

05 вересня 2014 року відповідачем був складений акт форми Н-1 про нещасний випадок, де був вказаний перший діагноз.

З метою оскарження цього акту та встановлення факту нещасного випадку на виробництві позивач вона звернулась до суду з позовом про встановлення факту нещасного випадку та визнання недійсним акту за формою Н-1 від 05 вересня 2014 року.

11 листопада 2015 року вона копію наказу про звільнення і дізналась, що 19 лютого 2015 року її було звільнено з посади опалювача з виконанням обов'язків помічника вихователя Богуславського комунального дошкільного навчального закладудитячого садку «Сонечко»за пунктом 5 ст.40 Кодексу законів про працю України, незважаючи на те, що її працездатність не відновилася, інвалідність не встановлена. Відповідач в порушення норм трудового законодавства про звільнення її не повідомив, з наказом ппо звільнення не ознайомив, трудову кнажку в день звільнення не видав.

Тому позивачка просить:

- скасувати наказ № 2/1-К/ТР від 19 лютого 2015 року про її звільнення за п.5 ст.40 КЗпП України,

- поновити її на роботі на посаді на 0,5 ставки опалювача з виконанням обов'язків помічника вихователя та на 0,25 ставки помічника вихователя Богуславського комунального дошкільного навчального закладу дитячого садку «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області до встановлення інвалідності,

- стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 34 159грн. 83 коп, згідно з уточненою позовною заявою від 14 грудня 2017року.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області у справі № 185/11534/15-ц за позовом ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, визнання недійсним акту про нещасний випадок, зобов"язано Богуславський комунальний дошкільний навчальний заклад дитячий садок«Сонечко» загального розвитку внести зміни у пункт 6 акту за формою Н-5 від 01.12.2015року та у пункт 9 акту за формою Н-1 від 01.12.2015 року, складених щодо нещасного випадку на виробництві, що стався 27.06.2014року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши діагноз:"Перелом шийки лівого стегна".

На виконання цього судового рішення з приводу вищевказаної травми відповідач склав новий акт за формою Н-1 від 06 січня 2017року, де зазначив виробничою травмою саме"Перелом шийки лівого стегна".

Тому звільнення позивачки з роботи на підставі пункту 5 статті 40 Кодексу законів про працю України, яким передбачено розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у разі нез'явлення працівника на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні, є незаконним, оскільки за працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності.

З часу винесення наказу про звільнення 19.02.2015року по 14.12.2017року минуло 713 робочих днів.

Згідно довідки відповідача середньодення заробітна плата позивача складає 47грн.91коп.

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 47,91грн. х 713 = 34 159грн.83коп.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, надавши про це письмову заяву.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, тому може бути прийняте судом, оскільки позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області, яке залишено без змін ухвалою спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017року, у справі № 185/11534/15-ц , зобов"язано Богуславський комунальний дошкільний навчальний заклад дитячий садок«Сонечко» загального розвитку внести зміни у пункт 6 акту за формою Н-5 від 01.12.2015року та у пункт 9 акту за формою Н-1 від 01.12.2015 року, складених щодо нещасного випадку на виробництві, що стався 27.06.2014року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши діагноз: "Перелом шийки лівого стегна". Вказане рішення відповідачем виконано.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Позивач отримала наказ про своє звільнення 11.11.2015року, звернулась до суду з позовом 10.12.2015року, у встановлений ст. 233 КЗпП України місячний строк.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою,працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Провадження у справі неодноразово зупинялося судом до остаточного вирішення справи № 185/11534/15-ц, тому дійсна справа розглядалася більше року не з вини працівника, тобто позивача.

Розмір середньомісячної заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995г. №100. Відповідно до абз.2 п.2 Порядку для розрахунку вихідної допомоги враховуються виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передували звільненню. Особам, які пропрацювали на підприємстві менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час, а якщо працівник протягом останніх двох календарних місяців не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців людина не пропрацювала жодного дня, розрахунки проводяться виходячи з установлених в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного)окладу.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, відповідно до п. 8 Порядку№100 виконується шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів, які повинні бути сплачені за середнім заробітком.

Наданий позивачем розрахунок середнього заробітку, що підлягає стягненню, виконаний у відповідності з вищевказаними правилами.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 233, 235 КЗпП України, ст.ст.10,11,174,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати наказ №2/1К/ТР від 19.02.2015 року завідуючої Богуславського КДНЗ-ДС «Сонечко» загального розвитку ОСОБА_3 про звільнення помічника вихователя та підсобного робітника Богуславського комунального дошкільного навчального закладу-дитячий садок «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 за п.5 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді на 0,5 ставки підсобного робітника та на 0,25 ставки помічника вихователя Богуславського комунального дошкільного навчального закладу-дитячий садок «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області.

Стягнути з Богуславського КДНЗ-ДС «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 34 159 (тридцять чотири тисячі сто п"ятдесят дев"ять) гривень 83 копійки.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць.

Стягнути з Богуславського комунального дошкільного навчального закладу-дитячий садок «Сонечко» загального розвитку Павлоградського району Дніпропетровської області судовий збір в дохід держави в сумі 640грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. Д. Палюх