Справа № 369/3360/16-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/2760/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 33 23.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

23 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Мельника С.Я., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києва-Святошинського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «СКАЙД» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21 листопада 2015 року водій «Смарт» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 по вул. Леніна в с. Петропавлівська Борщагівка здійснював обгін ряду автомобілів, які знаходилися в «пробці», спрямованій на виїзд з села Петропавлівська Борщагівка в напрямку вул. Великої окружної м.Києва. Автомобіль «Ягуар» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 знаходився в одному ряду з автомобілями в пробці. Дорожні умови несприятливі-дощ зі снігом, поверхня дорожнього покриття мокра, розмітка на проїзній частині відсутня. Водій ОСОБА_2, здійснюючи обгін всіх машин, які перебували в одному ряду в пробці, не розрахувавши швидкість руху та свій тормозний шлях, наявність зустрічного транспорту, скерував вправо, підстроюючись в ряд машин в пробці, уникаючи лобового удару із зустрічним авто. Відстань між автомобілями в пробці була невеликою, машини рухалися дуже повільно, «Смарт», направляючись на великій швидкості, не розрахував свій тормозний шлях, дорожнє покриття та дорожню обстановку і здійснив удар автомобілю «Ягуар», який перебував в пробці, пошкодивши передню ліву сторону автомобілю. Від удару автомобілю «Ягуар» було спричинено видимі зверху ушкодження - лівого водійського крила, переднього бамперу, переднього лівого молдінгу, лівого водійського колеса та диску. Відповідно до постанов Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2015 та Апеляційного суду Київської області від 15.02. 2016 року - дії ОСОБА_2 визнано неправомірними, його визнано винним у скоєному ДТП та ним сплачено штраф за скоєне адмінправопорушення, і між його неправомірними діями та спричиненою шкодою автомобілю Ягуар є прямий причинний зв'язок. Тобто, відповідно до вимог ст.1187 ЦПК України, ОСОБА_2 є особою, яка несе відповідальність за спричинену шкоду та особою, за вини якої сталася ДТП. Для встановлення рівня пошкодженості автомобіля Ягуар, їй було необхідно провести незалежний огляд та оцінку колісних транспортних засобів. Вона здійснювалась фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, діючим на підставі свідоцтва про державну реєстрацію № НОМЕР_3 від 19.08.2004 року. Відповідно до висновку огляду авто СПД «ОСОБА_4»: акту виконаних робіт №3 від 14.02.2016 та рахунку-Фактурі №7 від 11.02.2016р., у автомобіля Ягуар НОМЕР_2 виявлено ушкодження: лівого водійського крила, переднього бамперу, переднього лівого молдінгу, лівого водійського колеса та диску, переднього лівого амортизатору, нижнього важілю, наконечника кермової тяги, вартість матеріального збитку складає 41879,00грн.. Окрім матеріальної шкоди, вважає, що діями ОСОБА_2 йому спричинено значну моральну шкоду. Отже, завдана йому моральна шкода внаслідок ДТП за вини ОСОБА_2 проявилася наступному. В період скоєння ДТП, 21.11.2015 року та пов'язаних з цим судових тяжб, як наслідком його неправомірних дій, які знаходяться в прямому причинному зв'язку, вона знаходилася у відпустці по догляду за дітьми, які і так потребують домашнього піклування за станом здоров'я, та отримувала державну соціальну допомогу. Так як я вона має двох малолітніх дітей двійнят, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких необхідно кожен день возити до спеціальної дитячої установи на навчання для їх розвитку та до лікарів на обстеження та лікування і огляди. Враховуючи, що дітки дуже маленькі, в холодну пору року возити їх хворих загальними видами транспорту дуже проблематично. Це завдало їй дуже багато проблем в пересуванні по Києву з двома малолітніми хворими дітьми. На постійний проїзд в таксі вона не мала коштів. Враховуючи, що вони проживають в с. Петропавлівська Борщагівка, а медичні установи та навчання дітей знаходиться в Києві, дорога займає важливе місце в її житті. Одночасно, вона сама має тяжкі захворювання хребта та гіпертонічну хворобу З ст. ( дегенеративно-дистрофічні зміни шийного відділу хребта ускладнені протрузією м/х диску С4-С5,екстузією м/х диску С5-С6-С7, асептичним спондилітом тіл С5-С6 хребців). Влітку вона перенесла інсульт -ЦВБ ОНМК по типу ішемії в вертеброзилярному басейні, тощо. Тобто, маючи і так поганий стан здоров'я, він ще погіршився в зв'язку з пересуванням в загальних видах транспорту, штовханням в ньому, довгим очікуванням на ногах, в переповнених автобусах та метро, де в часи пік відсутні умови для пересування хворих людей і т.п., і що для неї заборонено лікарями. Внаслідок цього вона мала нервові потрясіннями в зв'язку зі знаходженням кожен раз виходу із ситуації з її ушкодженим авто, який є єдиним нормальним засобом пересування для неї та її дітей. Отже, відсутність у неї справного автомобіля завдало в її житті масу проблем серйозного характеру, які погіршили і без того її поганий стан здоров'я. Вона вимушена була проходити додаткове лікування, витрачати кошти на ліки, на обстеження, тощо. Наразі вона має значні погіршення в стані здоров'я внаслідок нервового потрясіння при ДТП та погіршення моїх установлених умов життя без транспортного засобу. За вказаний період з моменту ДТП вона тричі перебувала в лікарнях у стаціонарним умовах. Додає виписки та копії квитанцій на ліки. Тому вона оцінює спричинену моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП у 10000,00 грн. На підставі вищевказаного просила суд задовольнити позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 41879 грн., в якості матеріальних збитків, завданих автомобілю «Ягуар» в результаті спричиненої ДТП за вини ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 на її користь 10000 грн. в якості моральної шкоди, завданої його неправомірними діями та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 551,20грн.

Рішенням Києво-Святошинського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 41 879 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 551, 21 грн. в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, Вважає, що суд не звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що виконанні ФОП ОСОБА_4 відновлювальні роботи автомобіля, відповідають обсягу та характеру пошкоджень, отриманих з вини відповідача, а рахунок-фактура, складена спеціалістом, який має спеціальні знання та відповідне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що з вини відповідача, майну позивача була заподіяна матеріальна шкода, що знайшло підтвердження у судовому засіданні у зв'язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 41879 грн..

Крім того суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди саме у сумі 3000 грн., виходив з того, що позивачем наведено належне обґрунтування позовних вимог немайнового характеру, у матеріалах справи містяться докази, що підтверджують позовні вимоги в цій частині, позивач вказав з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір суми відшкодування моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно роз'яснень Постанови пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.13 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.1192 ЦК України - суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному розмірі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно ч. 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Встановлено, що 21 листопада 2015 року водій «Смарт» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 по вул. Леніна в с. Петропавлівська Борщагівка здійснював обгін ряду автомобілів, які знаходилися в «пробці», спрямованій на виїзд з села Петропавлівська Борщагівка в напрямку вул. Великої окружної м.Києва. Автомобіль «Ягуар» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 знаходився в одному ряду з автомобілями в пробці. Дорожні умови несприятливі-дощ зі снігом, поверхня дорожнього покриття мокра, розмітка на проїзній частині відсутня. Водій ОСОБА_2, здійснюючи обгін всіх машин, які перебували в одному ряду в пробці, не розрахувавши швидкість руху та свій тормозний шлях, наявність зустрічного транспорту, скерував вправо, підстроюючись в ряд машин в пробці, уникаючи лобового удару із зустрічним авто, не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Ягуар» д.н. НОМЕР_2. Зазначені обставини та вина відповідача ОСОБА_2 встановлені постановами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.12.2015 та Апеляційного суду Київської області від 15.02. 2016 року.

Встановлено, що власником автомобіля «Ягуар» д.н. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_3.

Згідно акту № 3 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) від 14 лютого 2016 року про визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Ягуар» д.н. НОМЕР_2 складає 41879, 00 грн..

Згідно рахунку фактури №7 від 11 лютого 2016 року та квитанції №795137 від 14.02.2016 року позивач оплатила вартість ремонту автомобіля «Ягуар» д.н. НОМЕР_2 в розмірі 41879, 00 грн. (а.с. 119 зворот).

Встановлено, що в період скоєння ДТП, 21.11.2015 року та пов'язаних з цим судових тяжб, як наслідком неправомірних дій відповідача, які знаходяться в прямому причинному зв'язку, позивач вимушена була витрачати додатковий час та кошти на влаштування свого життя. Відсутність у неї справного автомобіля завдало в її житті масу проблем серйозного характеру, які погіршили і без того її поганий стан здоров'я. Вона вимушена була проходити додаткове лікування, витрачати кошти на ліки, на обстеження, тощо. Наразі вона має значні погіршення в стані здоров'я внаслідок нервового потрясіння при ДТП та погіршення моїх установлених умов життя без транспортного засобу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки з вини відповідача майну позивача була заподіяна матеріальна шкоди, що знайшло підтвердження у судовому засіданні у зв'язку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 41879 грн..Крім того суд першої інстанції вірно визначив розмірі моральної шкоди в розмірі 3000,00грн., яка підлягає стягненню на користь позивача в відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не підтвердив жодним фінансовим документом факт оплати вартості ремонту автомобіля, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки спростовується квитанцією №795137 від 14.02.2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не підтверджено заподіяння йому моральної шкоди, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивачем наведені в позові обґрунтування заподіяння моральної шкоди, надані письмові докази щодо погіршення здоров'я.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києва-Святошинського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: