Справа № 462/2638/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Каралюс Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 17.11.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем, у якому в них народився син ОСОБА_3. Зазначила, що відповідач тривалий час самоусунувся від покладеного на нього чинним законодавством обов'язку - утримувати й піклуватися про свою дитину, всі ці турботи виконує вона самостійно, несучи матеріальний тягар. Між тим, вона не має постійного місця праці, а тому в повній мірі не має змоги утримувати сина і забезпечувати належний рівень прожиття. Просить позов задовольнити.

Суд, ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка подала заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /заява в матеріалах справи/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвали проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази наявні у справі в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, що сторони з 17.11.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.3/.

Судом також встановлено, що неповнолітній син сторін ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю на АДРЕСА_1, що відповідач не несе витрати на утримання сина, хоча може надавати кошти на утримання своєчасно і систематично, оскільки працює та інших утриманців немає.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.1, 2 ст.183 СК України, частказаробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, однак за умови, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі статтями 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов'язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дитини.

До підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, як достовірно встановлено судом, відповідач працевлаштований та отримує стабільних дохід, а тому за наведених обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину в частці від заробітку.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що прожитковий мінімум з 01.05.2017 року на одну дитину віком віком від 6 до 18 років становить 1777 грн.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину в Україні з травня 2017 року для дитини віком від 6 до 18 років становив 888,50 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до його повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об'єктивним, відповідатиме реальним потребам дитини, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 15.06.2017 року, що відповідно до вимог ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 640.00 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Керуючись ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований на АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, /ідентифікаційний номер - НОМЕР_1/ на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 30 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2017року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 /шістсот сорок/ гривень в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський