Номер провадження 2/404/494/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючого судді - Павелко І.Л.

з секретарем - Клоченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, суд -

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у розмірі 9766 грн. 39 коп. матеріальної шкоди, 750 грн. витрат на правову допомогу та 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15.11.2009 року в м. Кіровограді на перехресті вул. ОСОБА_2 та вул. Кропивницького з вини ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в результаті вище зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, був пошкоджений, чим його власнику заподіяна матеріальна шкода. Оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивачем було виплачено на користь ОСОБА_3 9766 грн. 39 коп. у зв'язку з чим він набув право на отримання такої суми від відповідача як особи, винної у заподіянні шкоди.

Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений судом належним чином, оскільки 21 серпня 2017 року надав до суду заяву про відкладення розгляду справи та просив повідомляти його поштовим звязком(раніше дізнавався з веб-сайту «Судова влада України»), тому суд вважає, що відповідач є належно повідомленим. Також ОСОБА_1 вказав, що він отримав другу групу інвалідності. Проте, даний факт не позбавляє його цивільно-правової відповідальності.

Крім того, відповідач звертався до суду з клопотаннями про зупинення провадження по справі, але судом в задоволенні їх було відмовлено ухвалами суду від 29.03.2017 року та 26.05.2017 року(ас.126, 154).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що 15 листопада 2009 року на перехресті вулиць Кропивницького та ОСОБА_2 в м. Кіровограді відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 з автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1.

Автомобіль яким керував ОСОБА_3 належить на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а автомобіль яким керував ОСОБА_1 належить йому на праві власності.

ОСОБА_3 керував належним ОСОБА_4 автомобілем на підставі виданою нею довіреністю від 15.08.2006 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.12.2009 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 9).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 станом на 15.11.2009 року не була застрахована, ОСОБА_3 19.10.2010 року звернувся із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до МТСБУ (а.с. 5).

Згідно звіту суб'єкту підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_5 №201 від 04.12.2009 року про оцінку автотранспортного засобу марки ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 03.12.2009 року вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля становить 13002 грн. 37 коп.; матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля з урахуванням фізичного зносу деталей, вузлів та агрегатів, які належать до заміни 11719 грн. 67 коп. (а.с. 10-15).

На підставі Наказу МТСБУ № 3448 від 01 грудня 2010 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, на користь ОСОБА_3 було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 9766 грн. 39 коп., що підтверджується платіжним дорученням №4951 від 01 грудня 2010 року (а.с. 17-18).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне /транспортне/ страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38 п. 2 ч. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Як визначено ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за збитки.

Таким чином, виконавши свої зобов'язання, тобто виплативши страхове відшкодування ОСОБА_3 позивач, отримав право вимоги до особи, винної за спричинену шкоду, відшкодувати здійснені фактичні затрати.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 750 грн. підлягають задоволенню, так як в матеріалах справи міститься копія контракту про надання правової допомоги №58 від 17 вересня 2012 року укладеного між Моторним (транспортним) страховим бюро України та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 та копія платіжного доручення №4224 від 22 листопада 2013 року (а.с. 19-21, 31).

Зі ст. 3 Контракту вбачається, що виконавець приймає на себе зобов'язання щодо здійснення, зокрема, правової допомоги з підготовки судових справ /позовних матеріалів/, подачі позовних матеріалів на розгляд відповідних судів, представництво інтересів замовника у судах, виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК суд стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993, 1166, 1191 ЦК України, ст. ст. 3,15, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 9 766 грн. 39 коп. - матеріальної шкоди, 750 грн. - витрат на правову допомогу та 229 грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського І. Л. Павелко

районного суду

м.Кіровограда