У Х В А Л А

08.11.2017 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відшкодування фактично понесених витрат та стягнення коштів на додаткові витрати на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із цивільним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відшкодування фактично понесених витрат та стягнення коштів на додаткові витрати на дитину, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2007 року та стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до мінімального розміру аліментів на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який встановлюється щорічно Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, що відповідає 888 грн. 50 коп. в 2017 році на час ухвалення рішення, з відповідною індексацією аліментів та в подальшому відповідним перерахунком розміру аліментів у разі зміни розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дати збільшення розміру аліментів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 08.07.2017 року по досягнення дитини повноліття; стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування понесених нею додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову суму в розмірі 19 103 грн. 76 коп., а також пеню за прострочення сплати додаткових витрат, за період з 10.08.2017 року по 01.11.2017 року по 01.11.2017 року в розмірі 291 грн. 86 коп.; стягнути з відповідача на її користь в рахунок сплати аліментів на перед на додаткові витрати дитини за 2017 рік на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 грошову суму в розмірі 2 000 грн. на навчання та 2 000 грн. на оздоровлення, а також у подальшому стягувати грошову суму в розмірі 2 000 грн. на навчання щорічно до 01 серпня місяця та 2 000 грн. на оздоровлення щорічно до 01 червня кожного наступного року з відповідною індексацією аліментів та допустити негайне виконання рішення.

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Однак, подана позовна заява цим вимогам не відповідає, оскільки сторонами у поданій позовній заяві зазначено заявника та боржника, що суперечить вимогам ст. 30 ЦПК України та п.2 ч.2 ст.119 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць; 2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; 3) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць; 4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника; 5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала; 6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. 2. Суд, ухвалюючи рішення, може допустити негайне його виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1, 2 і 3 частини першої цієї статті.

Всупереч вказаній нормі закону, позивачка просить суд допустити негайне виконання рішення суду щодо заявлених нею вимог.

Крім того, ОСОБА_1 просить збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.05.2007 року. Однак рішенням того ж суду від 13.03.2013 року, що набрало законної сили 25.03.2013 року, було збільшено розмір аліментів, які стягувались із відповідача за рішенням суду від 24.05.2017 року. Суд вирішив: збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2007 року з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, до 450 грн. щомісячно починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема, до ст. 181-184 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивачкою вимоги щодо збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст.192 СК України не заявлено.

З заявлених вимог вбачається, що позивач не ставить питання про збільшення самого розміру стягнутих аліментів, а лише заявляє про збільшення мінімального розміру аліментів, який передбачений ч.2 ст.182 СК України у звязку з прийняттям Закону України №4928 від 17.05.2017 року з 30% на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сімейним кодексом України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, на який посилається позивачка.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частинні визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення».

Порядок стягнення аліментів визначається Законом України «Про виконавче провадження» №1404, Сімейним кодексом України, Інструкцією з організації примусового виконання рішень та іншими нормативними актами.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» №1404 визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця (ч.3, 4).

Суд звертає увагу позивачки, що у разі її незгоди із діями державного виконавця щодо стягнення присудженого розміру аліментів, їй слід звертатися до суду із відповідною скаргою. Порядок оскарження дій або бездіяльності державного виконавця врегульовано нормами розділу VII ЦПК України.

Отже, ОСОБА_1 необхідно привести свою позовну заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України та усунути зазначені в ухвалі недоліки.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, провадження у справі не може бути відкрито, а тому її слід залишити без руху з вказаних вище підстав та надати позивачеві строк для усунення недоліків, протягом п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання відповідно до цієї ухвали вимог ст.119 ЦПК України, позовна заява відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, відшкодування фактично понесених витрат та стягнення коштів на додаткові витрати на дитину - залишити без руху.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, усунути зазначені в ухвалі недоліки і направити їх до суду.

Роз'яснити, що уразі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6