АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3952/17 Справа № 204/8240/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Тітова І. В. Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 53/55
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2017 рік серпень 31 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Гречишниковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про визнання звільнення з роботи незаконним та виплату середньої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И Л А :
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт», після зміни назви на підставі рішення Дніпровського міської ради VII скликання від 15.02.2017 року № 64/18 Комунальне підприємство «Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради», про визнання звільнення з роботи незаконним та виплату середньої заробітної плати, посилаючись на те, що 08 квітня 2015 року наказом № 447к міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» його звільнено з посади контролера пасажирського транспорту на підставі пункту 3 частини 1 статті 36 КЗпП України, у зв`язку з призивом до лав Української Армії, на строкову військову службу до Національної гвардії України, в період часткової мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України № 113-VIII від 15 січня 2015 року.

Згідно Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/216 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги мобілізації відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015, позивача звільнено в запас 13 жовтня 2016 року.

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що у відповідності до частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2233-XII в редакції Закону № 116-VIII від 15.01.2015 року, за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, під час мобілізації, на особливий період, на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, і у виплаті якої йому відповідачем було відмовлено, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду, в якому просив визнати звільнення на підставі пункту 3 частини 1 статті 36 КЗпП України незаконним, поновити його на роботі та стягнути на його користь середню заробітну плату за один рік у сумі 49 000 гривень 42 копійки.

В заяві від 16.01.2017 року ОСОБА_1 просив вимоги щодо поновлення його на роботі залишити без розгляду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до міського комунального підприємства «Дніпропетровський електротранспорт» про визнання звільнення з роботи незаконним та виплату середньої заробітної плати, відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного з`ясування фактичних обставин та наявних в матеріалах справи доказів, просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог щодо стягнення на його середньої заробітної плати за один рік скасуванню, з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні його вимог щодо стягнення середнього заробітку в період проходження ним строкової військової служби, суд першої інстанції посилався на те, що лише після звільнення ОСОБА_1 з лав Української армії, за особами, призваними на строкову військову службу, стали зберігатись місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві та інші гарантії, передбачені частиною 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

З таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з`ясування дійсних обставин по справі та зібраних доказів по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таке визначення закріплено і в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Міністерством оборони України у своєму листі від 01.10.2015 року № 322/2/8417 дано роз`яснення щодо того, що особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року і його скасування буде здійснено окремим Указом Президента «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України. Тобто, враховуючи викладене, на даний час в Україні продовжує діяти особливий період.

Питання щодо наявності особливого періоду в Україні поза межами строків мобілізації було предметом розгляду Вищого адміністративного суду України, який в своїй постанові від 16.02.2015 року по справі № 800/582/14 зазначив, що закінчення заходів мобілізації не припиняє особливий період.

За положеннями частини 9 статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону № 1769-VIII від 06.12.2016 року (відповідно до частини 2 статті 5 ЦК України Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи) особливий період не пов`язується з проведенням мобілізації та введенням воєнного стану.

Згідно частини 2 статті 39 цього ж Закону громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами 3 та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю, а за частиною 3 статті 119 КЗпП України в редакції Закону № 1769 за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що вирішуючи спір по суті суд першої інстанції, на думку судової колегії, помилково вважав, що положення частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на позивача не розповсюджуються, тоді як він був мобілізований на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015 за пунктом сьомим якого за громадянами України, які проходять військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади) на термін, що не перевищує одного року, та дійсно, відповідно до запису у військовому квитку та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України № 492 від 13.09.2015 року за підписом командира військової частини № 3054 /а.с.9-12/, приймав участь в АТО, рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення про стягнення з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради» на користь позивача ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один рік відповідно до довідки відповідача від 20.10.2016 року, яка складає 49 000 гривень 42 копійки.

Що стосується вимог позивача в частині визнання його звільнення з роботи незаконним, то у зв`язку з їх необґрунтованістю, рішення суду першої інстанції у цій частині скасовано бути не може.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, п.п.1,3 с т. 309, ст.ст. 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь середнього заробітку за один рік скасувати.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради» на користь позивача ОСОБА_1 49 000 гривень 42 копійки.

Стягнути з Комунального підприємства «Дніпровський електротранспорт Дніпровської міської ради» судовий збір на користь держави у розмірі 640 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :