"14" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 24 травня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк» (найменування якого з 17 червня 2009 року у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено на ПАТ «Родовід Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 39.1/АЄ-009.07.2 згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20 499,00 доларів США з кінцевим терміном по 24 травня 2014 року включно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та ОСОБА_1, 24 травня 2007 року було укладено договір застави транспортного засобу № 39.1/АЄ-009.07.2, відповідно до умов якого відповідач передав в заставу банку автомобіль «Фіат Добло», д/н НОМЕР_1. Банк належним чином виконав умови договору шляхом надання позичальнику грошових коштів, однак, всупереч умовам кредитного договору, ОСОБА_1 систематично порушувався порядок виконання зобов'язань щодо повернення кредитних коштів, що потягло за собою виникнення заборгованості. Так, станом на 19 липня 2017 року зобов'язання залишаються невиконаними належним чином заборгованість до кредитному договору складає 28 625,09 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 742 253,45 грн. та 16 108,38 грн. з яких сума простроченої заборгованості за кредитом - 18 894,22 долари США, сума простроченої заборгованості по процентам по кредиту - 1 789,19 доларів США, сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 2 914,07 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 75 562,19 грн., сума пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 275,95 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 7 155,37 грн., сума 3% річних від суми простроченого кредиту - 4 316,37 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 111 924,10 грн., сума 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 435,31 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 11 287,72 грн., сума простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 6 769,96 грн., сума пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 1 044,13 грн., сума 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1 618,70 грн., сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 6 675,59 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому по справі необхідно провести заочний розгляд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, через неявку відповідача в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, між Відкритим акціонерним товариством "Родовід Банк" та ОСОБА_1 24 травня 2007 року був укладений кредитний договір № 39.1/АЄ-009.07.2, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 20 499,00 доларів США терміном по 24 травня 2014 року включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7.7 % річних та щомісячною платою за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком та рахунком для нарахування процентів в розмірі 0,25 % від суми виданого кредиту (а.с.10-12).
Відповідно до п. п. 1.6., 1.6.1. кредитного договору, для обліку нарахованих процентів за користування кредитами банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_2, плата за проведення розрахунків вноситься на рахунок НОМЕР_3.
Забезпечення виконання зобов'язань за договором є застава автомобіля марки «Фіат Добло» згідно з договором застави № 39.1/АЄ-009.07.2 від 24 травня 2007 року. Позичальник також відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з договору, всіма коштами, майном, майновими правами, що йому належать на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України (п.1.7. Кредитного договору).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.
Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача станом на 19 липня 2017 року виникла заборгованість по договору у розмірі 742 253,45 грн. та 16 108,38 грн., яка складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом - 18 894,22 долари США, суми простроченої заборгованості по процентам по кредиту - 1 789,19 доларів США, суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 2 914,07 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 75 562,19 грн., суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 275,95 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 7 155,37 грн., суми 3% річних від суми простроченого кредиту - 4 316,37 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 111 924,10 грн., суми 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту - 435,31 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 11 287,72 грн., суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 6 769,96 грн., суми пені за несвоєчасне погашення за платою за обслуговування кредиту (за період з 19 липня 2016 року по 19 липня 2017 року) - 1 044,13 грн., суми 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 1 618,70 грн., суми інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту - 6 675,59 грн. (а.с.34-40).
Судом встановлено те, що позивач виконав свої зобов'язання перед відповідачем та надав грошові кошти відповідно до укладеного договору, а відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити суму заборгованості, яка виникла.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до ч. 4 ст. 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що ним виконані зобов'язання за кредитним договором належним чином, тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

Оскільки, відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем за кредитним договором в добровільному порядку, тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 28 625,09 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку, а саме на 19 липня 2017 року, складає 742 253,45 грн. та 16 108,38 грн.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 11 375,43 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 552, 625, 1050, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, ст.ст. 15, 30, 60, 88, 202, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_4, виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві 07 вересня 2002 року) на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» () заборгованість за кредитним договором в сумі 28 625 доларів США 09 центів, що у еквіваленті за курсом НБУ станом на 19 липня 2017 року складає 742 253 (сімсот сорок дві тисячі двісті п'ятдесят три) грн. 45 коп. та 16 108 (шістнадцять тисяч сто вісім) грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» судовий збір в сумі 11 375 (одинадцять тисяч триста сімдесят п'ять) грн. 43 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко