АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Макаренко І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справахАпеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова - Вишнівського Вадима Вікторовича на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова, третя особа: ректор Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова Андрущенко Віктор Петрович про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати протиправним і скасувати наказ ректора Національного педагогічного університету ім. М. П. Драгоманова по студентському складу від 18.04.2016 року № 670 та вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивувала тим, що наказ ректора університету національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова від 18.04.2016 року № 670 про її відрахування з числа студентів є незаконним, оскільки при прийнятті оскаржуваного наказу була порушена процедура його погодження.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05.10.2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ректора національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова по студентському складу від 18.04.2016 року № 670.

У задоволені іншої частини позову - відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова - Вишнівський В.В. подав апеляційну скаргу та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просив скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вказував на те, що підтвердженням наявності у позивача академічної заборгованості та порушення навчальної дисципліни є рапорт декана факультету іноземної філології професора Зернецької А.А., в якому зазначено причину відрахування та на якому є погодження Голови Студентської ради вакультету іноземної філології з відміткою «Підтримую».

Деканом факультету 02.06.2016 pоку будо надано Службову записку де вказано, що ОСОБА_4 з 10.03.2016 року припинила відвідувати заняття та не з'явилася на пропедевтичну практику, яка розпочалася 11.04.2016 року.

Свідченням того, що позивач не відвідувала заняття та не виконувала навчальний план, має пропуски та академічну заборгованість є Журнал обліку роботи академічної групи №36-н Форми №Н-5.01.2, відомості модульного контролю та рапорти відповідних викладачів кафедр, які проводять заняття у зазначеній групі.

Посилався на те, що суд не взяв до уваги доказ наявності згоди органів профспілкової організації студентів, що в сукупності мало наслідком винесення необґрунтованого рішення.

Вважав, що судом неправильно вирішено питання судового збору, оскільки позов задоволено частково.

В судовому засіданні апеляційного суду, представник відповідача Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особау судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги частково та визнаючи оскаржуваний наказ незаконним, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачем було порушено вимоги закону щодо процедури відрахування студента.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 11.08.2013 року наказом № 1328 НПУ імені М.П. Драгоманова ОСОБА_4 було зараховано з 01.09.2013 року студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямами за державними замовленням.

З 2013 року ОСОБА_4 є членом Первинної профспілкової організації студентів НПУ імені М.П. Драгоманова, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Викладачі НПУ імені М.П. Драгоманова подали рапорти від 22.03.2016 року, 04.04.2016 року, 07.04.2016 року, 26.04.2016 року на ім'я декана факультету іноземної філології зазначеного університету проф. ЗернецькоїА.А., в якому доповіли про те, що студентка ОСОБА_4 регулярно не відвідує заняття та не з'явилась на модульне оцінювання (а.с. 61-64).

Декан факультету іноземної філології НПУ імені М.П.Драгоманова проф. Чернецька A.A. подала погоджений з головою студентської ради факультету рапорт на ім'я ректора університету академіка НАПА України проф. Андрущенка В.П., в якому просила відрахувати зі складу студентів факультету іноземної філології студента 3 курсу 36 групи спеціальність «Мова і література» ОСОБА_4., як таку, що не відвідує заняття з 10.03.2016 року.

Наказом НПУ імені М.П. Драгоманова № 670 від 18.04.2016 року, відповідно до статті 46 Закону України «Про вишу освіту», пункту 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.04.1996 року № 245, п.п. 4.4 та 5.13 Статуту університету, відраховано зі складу студентів 3-го курсу 36 групи факультету іноземної філології (спеціальність «Мова і література») ОСОБА_4 за пропуски занять без поважних причин.

Відповідно до ч.1 та пунктів 3 та 11 ч.3 ст.34 Закону України «Про вищу освіту», безпосереднє управління діяльністю вищого навчального закладу здійснює його керівник (ректор, президент, начальник, директор тощо). Його права, обов'язки та відповідальність визначаються законодавством і статутом вищого навчального закладу. Керівник вищого навчального закладу в межах наданих йому повноважень: видає накази і розпорядження, дає обов'язкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами вищого навчального закладу доручення; відраховує з вищого навчального закладу та поновлює на навчання в ньому здобувачів вищої освіти за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, які навчаються (якщо дана особа є членом профспілки), з підстав, установлених цим Законом.

Згідно з п.1 ч.5 та п.1 ч.6 ст.40 зазначеного Закону органи студентського самоврядування беруть участь в управлінні вищим навчальним закладом у порядку, встановленому цим Законом та статутом вищого навчального закладу. За погодженням з органом студентського самоврядування вищого навчального закладу приймаються рішення про відрахування студентів (курсантів) з вищого навчального закладу та їх поновлення на навчання.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту», підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між вищим навчальним закладом та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Частиною 5 ст.46 зазначеного Закону передбачено, що порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані: дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу; виконувати вимоги освітньої (наукової) програми.

Пунктом 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.04.1996 року № 245, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.08.1996 року за №427/1452, встановлено, що студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв'язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров'я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Відповідно до абзацу 11 пункту 4.4 Статуту Національно педагогічного університету імені М.П. Драгоманова, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14.12.2011 року № 1430 передбачено, що ректор Університету в межах наданих йому повноважень відраховує та поновлює на навчання осіб, які навчаються в Університеті за погодженням з органами студентського самоврядування.

Абзацом пункту 5.13 зазначеного Статуту визначено, що особи, які навчаються в Університеті (студенти, аспіранти, докторанти), можуть бути відраховані з Університету за наказом ректора: а) за власним бажанням; б) за невиконання навчального плану; в) за порушення умов контракту; г) в інших випадках передбачених законодавством України.

Відповідач в своїх письмових запереченнях не заперечував того, що відрахування позивача на підставі наказу було здійснено без дотримання процедури його погодження та зазначив, що у ректора було достатньо підстав для відрахування позивача, зокрема, невиконання позивачем навчального плану.

Відповідно до абзаців 5 та 6 п.6.1 та п.6.2 Положення про переведення, поновлення і відрахування студентів НПУ імені М.П. Драгоманова, затвердженого на засіданні Вченої ради НПУ імені М.П. Драгоманова від 23.10.2016 року (протоколом № 3), передбачено, що відповідно до чинного законодавства студенти Університету можуть бути відраховані: за невиконання навчального плану (за академічну неуспішність); за порушення дисципліни і правил внутрішнього розпорядку Університету. За невиконання навчального плану(за академічну неуспішність) відраховуються: студенти, які за результатами поточного контролю мають три і більше не допусків до підсумкового семестрового контролю; студенти, які за результатами підсумкового контролю знань мають незадовільні оцінки з 3-х і більше предметів навчальних дисциплін; студенти, яку вдруге не пересклали підсумковий семестровий контроль (залік, екзамен) комісії; студенти, які за результатами підсумкового контролю отримали незадовільну оцінку «F» і не пройшли в установлені терміни повторне вивчення дисципліни; студенти, які не ліквідували академічну заборгованість у встановлені терміни; студенти, які під час державної атестації отримали незадовільну оцінку.

Разом з тим, абзацом 2 п.6.3 зазначеного Положення передбачено, що за порушення дисципліни і правил внутрішнього розпорядку Університету за погодженням з профспілковою організацією) відраховуються студенти за одноразове грубе порушення навчальної дисципліни або Правил внутрішнього розпорядку Університету, Статуту Університету, правил проживання в гуртожитках Університету, за які передбачено відрахування, а також студенти які не з'явилися на заняття протягом 10 днів і не повідомили інститут (деканат) про наявність поважної причини для цього.

Пунктом 6.5 Положення про переведення, поновлення і відрахування студентів НПУ імені М.П. Драгоманова передбачено, що відрахування студентів здійснюється відповідно до наказу ректора Університету за поданням директора інституту (декана факультету) та погодженням з органами студентського самоврядування.

Також, Міністерство освіти і науки України у листі № 1/9-495 від 21.10.2015 року зазначило, що здійснення погодження визначених законом рішень з органами студентського самоврядування є обов'язком, а не правом вищих навчальних закладів. Тому рішення, щодо якого органом студентського самоврядування не було надано погодження, або щодо якого ним було прийнято рішення про відмову у наданні погодження, про що надається письмове обґрунтування, не може бути введене в дію керівником вищого навчального закладу, зокрема, шляхом видання відповідного управлінського акта (наказу, розпорядження тощо).

Отже, з аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, зобов'язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. При цьому, підставами для відрахування з вищого навчального закладу здобувача вищої освіти може бути невиконання навчального плану та порушення дисципліни і правил внутрішнього розпорядку університету. У зв'язку з чим, ректор уповноважений прийняти наказ про відрахування студента за наявності чітко визначених законом підстав та за погодженням з органами студентського самоврядування та первинними профспілковими організаціями осіб, якщо дана особа є членом профспілки.

Згідно договору укладеного між Адміністрацією, Первинною профспілкою організацією студентів і Студентською радою НПУ імені М.П.Драгоманова від 02.03.2011 року, в абзаці 4 пункту 1.2 встановлено, що Адміністрація зобов'язується видавати накази про відрахування студентів за погодженням із Профкомом та Студрадою.

Як зазначив представник відповідача відрахування позивача було погоджено з органами студентського самоврядування, а саме головою студентської ради факультету.

Проте, колегія суддів вважає вказані доводи помилковими виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи на поданні про відрахування позивачки наявний напис «Підтримую Голова СВ ФІФ підпис».

Пунктом 3.2 Статуту органів студентського самоврядування НПУ імені М.П. Драгоманова, затвердженого конференцією студентів 24.03.2016 року передбачено, що рішення про відрахування студентів підлягають погодженню із президією студентської ради університету.

За змістом п.6.3 Статуту президія студентської ради факультету має право лише подавати відповідні пропозиції на розгляд президією студентської ради університету, але не приймати остаточні рішення з цього питання.

Представником відповідача, в суді апеляційної інстанції не було наведено доказів, які б свідчили про те, що на момент видання оскаржуваного наказу зазначений вище Статут або його відповідні норми не були чинними та не підлягали застосуванню.

Таким чином, погодження рішення про відрахування із головою студентської ради факультету, замість погодження з президією студентської ради університету, не може вважатись належним погодженням.

А тому, колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що при видачі оспорюваного наказу були порушені вимоги ст.ст.34, 40, 46 Закону України «Про вищу освіту» .

Відтак, є вірним висновками суду першої інстанції про визнання незаконним наказу про відрахування позивача з числа студентів, оскільки відповідачем було порушено процедуру такого відрахування.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах, а також порядок надання академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки, колегія суддів вважає зазначити наступне.

Як вбачається із оскаржуваного наказу, підставою для його видання був пропуск позивачем занять без поважних причин.

Однак, ч.1 ст.46 Закону України «Про вищу освіту» вказаної підстави для відрахування здобувачів вищої освіти не містить.

Крім цього, за змістом п.6 ч.1 ст.46 вказаного Закону інші (додаткові) підстави для відрахування можуть встановлюватися винятково законом, а не підзаконними правовими актами.

Водночас, згідно із ч.7 ст.10 ЦПК України у разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акту вищої юридичної сили.

Оскільки, за Законом України «Про вищу освіту» розширення підстав для відрахування може бути здійснене винятково Законами України, норми підзаконних актів, які встановлюють такі додаткові підстави, суперечать Закону України «Про вищу освіту» і не можуть бути застосовані судом.

Твердження апелянта про те, що суд не взяв до уваги доказ наявності згоди органів профспілкової організації студентів є безпідставними, оскільки така згода мала місце після відрахування ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно вирішив питання судових витрат не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки питання щодо стягнення з позивача на користь держави судового збору в частині позовних вимог, за які позивачем не було сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом та у задоволенні яких було відмовлено може бути вирішено судом у порядку визначеному ст.270 ЦПК України.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального та процесуального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова - Вишнівського Вадима Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: