Провадження № 2-о/234/1174/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Каліберди А.О., представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особа ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Краматорська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2017 року заявник звернулася до Краматорського міського суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2016 року померла мати заявниці ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку № 60 по вул. Красногірській у м. Краматорську. Мати заявниці мешкала у вищевказаному будинку. За рік до смерті матері заявниця перевезла мати жити до себе в квартиру АДРЕСА_1. На момент смерті, тобто на час відкриття спадщини, мати проживала разом із нею. 31.08.2017 року заявниця звернулася до Першої краматорської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але в нотаріальній конторі їй відмовили у видачі свідоцтва про що надали постанову та пояснили, що доказом того, що вона проживала зі спадкодавцем є реєстрація за одною адресою, а так як вони з матірю були зареєстровані за різними адресами, то заявниця не вважається такою, що прийняла спадщину і пропустила строк, наданий законом для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті - 07.04.2016 року за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Двірцева, 28/4.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Краматорської міської ради ОСОБА_2 у судовому засіданні просили заяву залишити без розгляду. 14.11.2017 року до суду надійшло клопотання від заінтересованої особи про залишення заяви без розгляду, яке обгрунтовано тим, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України "про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі ж відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому спадкоємці повинні довести в суді право власності спадкодавця на дане майно. ЦПК України передбачено, що встановлення факту що має юридичне значення не має бути повязано з наступними вирішенням спору про право. Так якщо при розгляді справи суд дійде висновку, що у даній справі встановлення факту повязано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і розяснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив що заяву необхідно залишити без розгляду.

Положеннями ст. 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його звязок із певним субєктивним матеріальним правом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У постановах Пленуму Верховного Суду України неодноразово зазначалися наслідки виникнення спору про право цивільне в порядку окремого провадження.

Згідно розяснень, викладених в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (із відповідними змінами), у тому разі, коли буде виявлено, що вставлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вини мають право подавати позов на загальних підставах.

Так, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Із змісту заяви вбачається, що встановлення зазначеного факту необхідно для прийняття спадщини, як спадкоємця, який проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За положеннями ч. 3 ст. 1264 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину від 31.08.2017 року, заявнику ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, у звязку з тим, що заявником нотаріусу не надано заяви про прийняття спадщини в шести місячний термін та вона не була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою.

Проаналізувавши надані суду докази, встановлено, що заявник звертається з вимогами про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, однак з відмови нотаріуса вбачається, що заявник не вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України та пропущено строк надання заяви про прийняття спадщини, тобто вбачається спір про право між заявником та спадкоємцями, які прийняли спадщину або територіальними громадами в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Питання про надання додаткового строку для прийняття спадщини розглядається у позовному провадженні, віповідно до ст. 1272 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Виходячи зі змісту вимог заявника та пояснення сторін, ця вимога містить спір про право, який має розглядатися судом в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви ОСОБА_3, заінтересована особа: Краматорська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, в порядку окремого провадження, у даному випадку суперечить вимогам ч.6 ст. 235 ЦПК України, а тому суд залишає заяву без розгляду.

На підставі ч.4 ст.10 ЦПК України суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Краматорська міська рада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, надрукована в одному екземплярі

Суддя С.М. Ткачова