Справа № 454/3241/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перев'ятицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась в суд до Перев'ятицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер позивача дідо ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с. Спасів, Сокальського району, Львівської області.

Після смерті діда відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на земельні ділянки площею 2,23га. та 1.48га., що розташовані на території Перев'ятицької сільської ради та належали йому на підставі Сертифікатів на право приватної власності на землю НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Заповітом від 26.07.2001 року посвідченим секретарем сільської ради, ОСОБА_2 все належне йому майно заповів позивачу.

Однак, ОСОБА_1 було пропущено визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини в термін, що встановлений ст.1270 ЦК України через юридичну необізнаність та брак коштів.

Крім цього, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини їй було надано відповідь у якій роз'яснено, що згідно відповіді Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13-7448/2-16, відповідно до ст.5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація проводяться відповідною районною державною адміністрацією.

Також роз'яснено, що оскільки Сертифікат на середню земельну частку виданий сільської радою, згідно зразка затвердженого ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01 лютого 1993 року, а не Сокальською районою державною адміністрацією, згідно зразка затвердженого Постановою Кабінету Міністра України від 12 жовтня 1995 року №801, він вважається недійсним.

Зокрема, згідно до відповіді Державної служби України з питань геодезії,картографії та кадастру Держгеокадастр від 27 квітня 2016 року за № 29-28-0.13- 7448/2-16 вбачається що у такому зазначено, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкову земельну ділянку, однак, у зв'язку з тим, що нотаріус не має можливості видати їй свідоцтва про право на спадщину на середню земельну ділянку, позивач змушена звертатися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник Перев'ятицької сільської ради в судове засідання не прибув однак подав заяву щоб позов слухати у його відсутності, просить позов задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 про що зроблено відповідний актовий запис №8 та видано свідоцтво НОМЕР_2.

Відповідно до свідоцтва про народження вбачається, що батьками матері позивача, а саме ОСОБА_3 є батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_4.

Згідно до Свідоцтва про одруження вбачається, що мати позивача ОСОБА_3 після одруження змінила своє прізвище «ОСОБА_3» на чоловіка «ОСОБА_3».

Відповідно до заповіту від 26.07.2001 року вбачається, що ОСОБА_2, все належне йому майно заповів ОСОБА_1.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1) право власності на земельні ділянки площею 1,48га. та 2,23га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства) згідно Сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) НОМЕР_4, НОМЕР_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН НОМЕР_1) право власності на земельні ділянки площею 1,48га. та 2,23га., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства) згідно Сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) НОМЕР_4, НОМЕР_3..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук