Справа № 630/674/17
Провадження № 2/630/460/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовної заявою ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житлові будинки, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, в особі свого представника ОСОБА_2, звернувся з вказаним позовом до суду, в якому просить: визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 150,10 кв.м., житловою площею 57,30 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 73,00 кв.м., житловою площею 63,00 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_2. вказувала, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 збудували два житлових будинки з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2, однак право власності на жоден із будинків так і не зареєстрували. Через вказану обставину позивач не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але його представник ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.

Люботинська міська рада Харківської області до суду подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за ОСОБА_1 до Люботинської міської ради Харківської області про визнання права власності на житлові будинки без участі її представника за наявними у справі документами та відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Спірними є житлові будинки, один з яких розташований за адресою: АДРЕСА_1, та право власності на який не зареєстровано згідно довідки КП «Люботинське БТІ» №254 від 13 вересня 2017 року, а інший житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2, та право власності на який також не зареєстровано згідно довідки КП «Люботинське БТІ» №348 від 13 вересня 2017 року.

Рішенням виконкому Люботинської міської ради народних депутатів від 22 січня 1985 року №38 було виділено ОСОБА_4 земельну ділянку площею 600 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, у безстрокове користування для будівництва житлового будинку.

Також відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві приватної власності від 08 квітня 1985 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 вказаний забудовником вказаної земельної ділянки.

Згідно із копією технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_1 станом на 08 вересня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташовані житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою літ. «А1-1», з терасою літ. «а», з мансардою літ. «МС», загальною площею 150,10 кв.м, житловою площею 57,30 кв.м, підсобною площею 92,80 кв.м, та господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «Б», літня кухня літ. «З», гараж літ. «І», душ літ. «Л», вбиральня літ. «М», навіс літ. «О», водопровід літ. «К», вигрібна яма літ. «Я», огорожа 1,2,3, басейн літ. «Н». Рік побудови житлового будинку позначений як 1988 рік.

Рішенням виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області №157 від 12 січня 1993 року було передано в приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 1000 кв.м. для будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Також згідно із копією технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_1 станом на 08 вересня 2017 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 розташовані житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 73,00 кв.м, житловою площею 63,00 кв.м, підсобною площею 10,00 кв.м, та господарськими будівлями та спорудами: погріб літ. «ап», гараж літ. «Б», навіси літ. «В», «Г», огорожа 1,2,3,4,5 . Рік побудови житлового будинку позначений як 1989 рік.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим 05 квітня 1981 року Люботинською міською радою Харківського району.

У суду не виникає сумнівів, що спірні житлові будинки були збудовані подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки така обставина підтверджена письмовими доказами.

Відповідно до ст. 105 ЦК України 1963 року, громадянин, який збудував або будує жилий будинок без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).

Однак, відповідно до листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 40-19-5376 від 30 липня 2012 року «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів» встановлено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 житловий будинок та розташований за адресою: АДРЕСА_2 не вважаються самочинно збудованими, а від так вони є придатним до експлуатації і право власності на них може бути зареєстровано за забудовниками у встановленому порядку.

Відповідно до ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, які діяли під час виникнення правовідносин, спільною сумісною власністю подружжя є нажите ними в період шлюбу рухоме і нерухоме майно, яке може бути об'єктом права приватної власності (крім майна, нажитого кожним із подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що житловий будинок з господарським будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 були збудовані та набуті ОСОБА_4 і ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому є такими, що належать їм на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст. 28 КпШС УРСР у спільній сумісний власності майна подружжя їх частки визначаються рівними. Отже кожному з подружжя має належати по 1/2 частині житлових будинків відповідно.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, виданого 14 вересня 2007 року відділом РАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис про смерть №352.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у виді 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та 1/2 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із положеннями ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкування за законом відносяться діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1625/01-16 від 20 грудня 2017 року після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за 2007-2017 роки нікому не видавалися.

Таким чином єдиними спадкоємцями ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_4 та її син ОСОБА_1, які успадкували спадкове майно в рівних частинах.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, виданого 31 грудня 2013 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області, актовий запис про смерть №449.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у виді 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та 3/4 частини житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

За повідомленням Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області № 1625/01-16 від 20 грудня 2017 року після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття або про відмову від спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину за 2007-2017 роки нікому не видавалися.

Тому суд приходить до висновку, що спадщину після смерті ОСОБА_4 успадкував його син ОСОБА_1.

Факт родинних відносин спадкодавців ОСОБА_3, ОСОБА_4 та спадкоємця ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_4, виданого 08 вересня 1981 року Люботинською міською радою Харківського району, а факт їх постійного сумісного проживання за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копіями національних паспортів серія НОМЕР_5, виданого Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 06 травня 1998 року, серія НОМЕР_6, виданого Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 30 березня 1999 року, серія НОМЕР_7, виданого Люботинським МВ УМВС України в Харківській області 30 березня 1999 року.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 після смерті своїх батьків успадкував житловий з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, а тому задовольняє позов в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 101 ЦК України 1963 року, ст.ст. 22, 25, 27-1 КЗпШС України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 150,10 кв.м, житловою площею 57,30 кв.м, підсобною площею 92,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 73,00 кв.м, житловою площею 63,00 кв.м, підсобною площею 10,00 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін