Справа №751/6714/17
Провадження №2/751/1571/17
Рішення

Іменем України

28 грудня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

при секретарях Кезько К. С., Сащенко О. М.

з участю :

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача Грицик О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ПРОПАГАНДИ ЗДОРОВОГО СПОСОБУ ЖИТТЯ» ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди ,

встановив :

02 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до начальника КЗ «Обласний центр інформаційно-аналітичних технологій та пропаганди здорового способу життя», ОСОБА_2 про скасування наказу від 05.09.2017 року № 61 «Про винесення догани» , стягнення з відповідача моральну шкоду в розмірі 3000 гривень та судові витрати.

Позов обґрунтовано тим, що позивач працювала на 0,5 посади інспектора з кадрів та 0,5 посади інженера з охорони праці в КЗ «Обласний центр інформаційно-аналітичних технологій та пропаганди здорового способу життя» Чернігівської обласної ради з 2002 року. Наказом начальника закладу № 61 від 05.09.2017 року вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності, нібито за відсутність на роботі. Вважає відповідний наказ незаконним, способом помсти їй за подані скарги до Чернігівської обласної державної адміністрації та Чернігівської місцевої прокуратури щодо зловживання службовим становищем, порушення законодавства про працю, морально-етичну та професійну норму поведінки начальником закладу ОСОБА_2

Зазначає, що 18.07.2017 року, в день винесення догани, зранку відбулась оперативна нарада, на якій відповідач довів її до гіпертонічного кризу. Він був сповіщений про її стан та надав дозвіл на те, щоб її відвезли додому. Крім того, о 16-00 годині вона телефонувала керівнику особисто, він побажав їй здоров'я та не зауважив, що потрібно повертатись на роботу. З 19.07.2017 року вона була змушена піти на лікарняний з діагнозом гіпертонічний криз. Відповідний наказ вважає незаконним через те, що факт такого порушення не був належним чином зафіксований, не був дотриманий порядок застосування дисциплінарного стягнення та незаконно були стягнуті кошти із заробітної плати в сумі 76,19 грн. Описова частина наказу не містить визначення чіткого часу відсутності на роботі, відповідач обмежився лише загальним посиланням на статтю закону. Відповідно до табелю відпрацьованого робочого часу 18.07.2017 року нею відпрацьовано вісім годин, часи роботи інспектора з кадрів з 08-00 до 12-00 год., коли вона була на роботі.

Вважає, що її незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові, письмовому запереченні на заперечення відповідача та наявні в матеріалах справи докази. Додатково пояснила, що 18.07.2017 року на нараді керівник почав чіплятись, вона щоб не продовжувати розмову вийшла до свого робочого кабінету. До неї підійшла юрисконсульт ОСОБА_6 повідомила, що начальник сказав написати протокол, після чого у неї піднявся тиск. Після дзвінка ОСОБА_6 до начальника, її відвезли додому. Після обіду вона подзвонила ОСОБА_2 він запитав чи визивала швидку та побажав здоров'я. В цей день вона до лікаря не зверталася, швидку не викликала. Зранку пішла в поліклініку , їй дали лікарняний лист на 3 дні. Потім вона через куму передала заяву на відпустку за власний рахунок на 5 днів, після чого пішла у відпустку на 30 днів. Вийшовши із відпустки її попросили написати пояснення, був виданий неграмотний наказ про догану, з яким вона ознайомилась та зазначила , що незгодна. Пояснила, що моральна шкода полягає в тому, що начальник закладу доводив її до хвороб, на нарадах до гіпертонічних кризів, а 18.07.2017 майже до смерті.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях проти позову (а.с.21-27). Додатково пояснив, що коли йому повідомили, що ОСОБА_1 себе погано почуває , він як лікар розпорядився викликати швидку або сходити в поліклініку, але аж ніяк не додому.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені в запереченні та наявних в матеріалах справи докази. Додатково пояснила, що на нараді 18.07.2017 року зокрема розглядалось питання про причини затримки видачі наказів. ОСОБА_1 повідомляла, що вона завантажена , не встигає. Але , за результатами перевірки з 04.07.2017 по 18.07.2017 року ОСОБА_1 49% займалась іграми, 22% - інтернетом та 24 % займає у її роботі офіс. ОСОБА_1 проявила неповагу до керівника та колективу та вийшла з нарада. Вона не зверталася до лікуючого лікаря, яка як вона зазначала працювала до 12 години, не звернулася до поліклініки , яка за 10 метрів від роботи та не викликала швидку ні на роботу , ні додому. Вона просто покинула своє робоче місце. Враховуючи докази у справі , винесення керівником догани відповідає нормам трудового законодавства.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнята на роботу на 0,5 посади інспектора з кадрів та 0,5 посади інженера з охорони праці з 29 грудня 2001 року, наказ № 6-ОС від 28.12.2001 року (а.с.28).

Згідно табелю роботи працівників закладу за липень 2017 року , підписаному ОСОБА_7 , ОСОБА_1 18 липня 2017 року відпрацювала з 8 год до 12 год на посаді інспектора відділу кадрів та з 12 год до 17 год як інженер техніки безпеки ; з 19 липня 2017 року по 21 липня 2017 року знаходилася на лікарняному; з 24 липня 2017 року по 28 липня 2017 року у відпустці без збереження заробітної плати ( а.с. 6).

З 19.07.2017 року по 22.07.2017 року ОСОБА_1 згідно листка непрацездатності серії АДЗ № 536793 знаходилась на амбулаторному лікуванні (а.с.5)

Згідно наказу № 110 від 12.07.2017 року ОСОБА_1 надана щорічна відпустка на 17 днів , з 31.07.2017 року по 23.08.2017 року (а.с.51).

Згідно наказу № 116 від 21.07.2017 року , ОСОБА_1 п'ять днів , з 24.07.2017 року по 28.07. 2017 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати , як пенсіонер за віком (а.с.50)

Згідно наказу № 158 від 28.08.2017 року , ОСОБА_1 п'ять днів , з 28.08. 2017 року по 01.09.2017 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати , як пенсіонер за віком (а.с.52).

Згідно наказу № 61 від 05.09.2017 року «Про винесення догани» інспектору з кадрів КЗ «Обласний центр інформаційно-аналітичних технологій та пропаганди здорового способу життя» ОСОБА_1 винесено догану у зв'язку з відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин 18 липня 2017 року; бухгалтерії наказано провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за 18.07.2017 року до фактично відпрацьованого часу , підставою зазначено : пояснювальні ОСОБА_1 та ОСОБА_6 З даним наказом ОСОБА_1 ознайомлена, про що нею зазначено , що не згодна та поставлені підписи. (а.с.4).

Пояснення юрисконсульта ОСОБА_6 про ситуацію , яка сталася 18.07.2017 року надано на адресу начальника комунального закладу 19.07.2017 року ( а.с.7).

Пояснення ОСОБА_1 з приводу відсутності на роботі 18.07.2017 року викладено нею у виді доповідної записки та зареєстровано за № 671 від 05.09.2017 року.

28.09.2017 року виконуючим обов'язки керівника Штіновим В.Л. винесено наказ № 19 про приведення у відповідність табелю обліку використання робочого часу за липень 2017 року до фактичного відпрацювання ОСОБА_1 робочого часу 18 липня 2017 року з 8 год до 12 год., на підставі пояснювальної ОСОБА_9 (а.с.12)

В своєму поясненні головний бухгалтер ОСОБА_9 зазначила , що у наказі № 61 від 05.09.2017 року не було вказано фактичне не відпрацювання робочого часу інспектором кадрів ОСОБА_1 , тому неможливо зробити перерахунок заробітної плати ( а.с.13).

В поясненні провідного бухгалтера ОСОБА_7 від 28.11.2017 року (а.с.31) зазначено, що ОСОБА_1 знаходилась у відпустках, тому пояснення щодо відсутності на роботі 18.07.2017 року нею було надано 05.09.2017 року. Зміни до табелю внесені 28.09.2017 року після видачі наказу № 19 про приведення у відповідність табелю робочого часу.

31.10.2017 року ОСОБА_1 згідно наказу № 77 від 30.10.2017 року звільнена з роботи за власним бажанням , у зв'язку з виходом на пенсію на підставі ст. КЗпП України ( а.с.59).

Цього ж числа , 30.10.2017 року видано наказ № 24 про виплату ОСОБА_1 грошової премії в розмірі 1000,00 грн ( а.с.60).

Статтею 140 КЗпП України передбачено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов'язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення : 1) догана; 2) звільнення.

Норми статей 147-1 та 148 КЗпП України передбачають, що дисциплінарне стягнення застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження, і призначення на посаду) даного працівника, безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до цього порядку, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від правопорушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду , обставини , за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Наведені вище та досліджені в судовому засіданні докази підтверджують ті обставини, що відповідачем були належним чином зафіксовані допущені позивачем порушення. До прийняття відповідного рішення про застосування дисциплінарного стягнення отримані відповідні пояснення ОСОБА_1 з приводу конкретних порушень, за які до позивача і було застосовано дисциплінарне стягнення, що чітко прописано у відповідному наказі, який винесений в межах визначених КЗпП строків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши докази в сукупності , суд приходить до висновку, що позивача цілком законно було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, дане дисциплінарне стягнення було накладене керівником , якому відповідно до контракту надано право прийняття на роботу; з дотриманням порядку, встановленого ст. 149 КЗпП України, а вид накладеного стягнення повністю відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого проступку. Тому позов про скасування наказу № 61 від 05.09.2017 року «Про винесення догани» задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Оскільки судом не встановлено порушення прав позивача при видачі керівником наказу про винесення догани, відсутні підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Керуючись статтями 147-149, 150, 237-1 КЗпП України, статтями 259,265,268,273, 354,355 ЦПК України , суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника КОМУНАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ «ОБЛАСНИЙ ЦЕНТР ІНФОРМАЦІЙНО-АНАЛІТИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ПРОПАГАНДИ ЗДОРОВОГО СПОСОБУ ЖИТТЯ» ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди - відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. М. Ченцова