АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4036/17 Справа № 209/3831/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Дніпро

22 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л.,Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 13 жовтня 2016 року за поданням заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського ГТУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року заступник начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського ГТУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 /а.с.2-4/.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби Дніпродзержинського Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження 52411179 з виконання виконавчого напису № 6867 виданого 12.08.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 716374 гривень 26 копійок.

Підставою для обмеження у виїзді за кордон зазначає ухилення боржника від виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2016 року подання задоволено /а.с.22/.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 3,який фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. 17 кв.59, у праві виїзду за межі України - до моменту фактичного виконання виконавчого напису нотаріуса № 6867 від 12 серпня 2016 вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 716374 грн. 26 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про відмову у задоволені подання, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити , а ухвалу скасувати з постановленням нової ухвали, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 29 вересня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 6867 виданого 12.08.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суми боргу в розмірі 716374 грн. 26 коп. /а.с.8/.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності факту ухилення останнього від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього за рішенням суду.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, до апеляційної скарги залучено копію паспорта ОСОБА_2 з якої вбачається, що він з 2010 року зареєстрований у м. Кіровоград /а.с. 35-37/.

Отже, державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а тому у суду не було передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України та його тимчасового затримання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у звязку з чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволені подання.

Керуючись ст.ст.303, ст.307, 312 ЦПК України, колегії суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 13 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволені подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського ГТУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_5