ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6219/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс», приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 р. ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2., позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3, відповідач) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Квартира позивача була затоплена водою з вини ОСОБА_3, яка є власником вищерозташованої квартири № 82. Згідно з даними акту комісії ЖЕД-10 від 12.01.2017 причиною залиття є пошкодження приладу опалення на балконі квартири відповідача, що сталося внаслідок порушення відповідачем законодавчих норм щодо утримання, перепланування та переобладнання житлових приміщень. Відповідно до звіту про оцінку вартість заподіяного йому матеріального збитку становить 22 349,34 грн., а витрати на проведення експертизи склали 1 500 грн. Окрім майнових збитків, позивачу заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5 000 грн. Моральна шкода полягає у порушенні права власності, переживаннях та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо його майна, хвилюваннях з приводу майбутнього ремонту. Внаслідок неправомірних дій відповідача йому та його родині було створено дискомфорт та нервове напруження, у квартирі порушено інтер'єр, відчувається сирість та запах плісняви. Окрім того він витратив немало часу на збирання необхідних документів та захист своїх прав в суді.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2. позов підтримав пославшись на викладені у позовній заяві обставини. Пояснив, що затоплення квартири сталося в ніч з 11 на 12.01.2017. Оскільки ОСОБА_3 мешкає за кордоном, він зв'язався з нею через Інтернет і лише після прибуття її довіреної особи аварійна служба відчинила двері квартири, у якій знаходилося джерело затоплення, а сантехнік перекрив воду. Через кілька днів приїхала відповідач, за замовленням якої було складено звіт про оцінку заданої йому шкоди. Він звернувся до страхової компанії, у якій відповідач застрахувала свою цивільну відповідальність, проте йому пояснили, що страхове відшкодування буде виплачене лише на підставі судового рішення. Відтак він змушений був збирати усі необхідні документи і повторно замовляти звіт про оцінку, оскільки копію вже складеного звіту йому не надали.

Відповідач ОСОБА_3 визнала позов в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі визначеної експертом вартості відновлювального ремонту в сумі 19 083 грн. Вимоги в частині стягнення витрат на проведення оцінки не визнала пославшись на те, що вартість оцінки завданої позивачу шкоди нею була оплачена, і з яких причин позивач повторно сплатив експертам за оцінку, їй незрозуміло. Вимогу про відшкодування моральної шкоди відповідач визнала частково пославшись на відсутність її обґрунтованого розрахунку. Водночас відповідач не оспорювала, що причиною затоплення квартири позивача став порив батареї опалення у її квартирі вказавши, що відповідно до укладеного зі страховою компанією договору вона повідомила страхову компанію про страховий випадок і надала звіт про оцінку вартості заподіяного позивачу матеріального збитку, а відтак майнова шкода повинна бути відшкодована страховиком.

Від представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі по тексту - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», третя особа) надійшли письмові заперечення проти позову. На обґрунтування заперечень представник послався на неналежність та недопустимість доказів, поданих позивачем на підтвердження позовних вимог, зокрема, на невідповідність акту про залиття встановленій формі, відсутність в акті відомостей про пошкодження підлоги у квартирі позивача, а також на відсутність у позивача права на відшкодування 100% розміру завданої йому шкоди з огляду те, що квартира належить ще і іншим особам.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_4 підтримав письмові заперечення проти позову вказавши, що ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заперечує як факт настання страхового випадку, так і розмір завданої позивачу шкоди.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» (далі по тексту - ТОВ «Ковальська-Житлосервіс») свого представника до суду не направило, письмових пояснень на позов не подало.

Заслухавши сторони, представника третьої особи та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_2., його дружині, сину та дочці в рівних частках (а.с. 28-30).

11.01.2017 сталося залиття квартири позивача гарячою водою, внаслідок чого було пошкоджено опоряджувальні покриття стін, стелі та підлоги коридорів, двох кімнат та санвузла, що підтверджується Актом про залиття від 12.01.2017, складеним комісією ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», Дефектним актом від 19.01.2017 та фототаблицею до нього (а.с. 25, 22, 45-48).

Згідно з даними акту Акту від 12.01.2017 причиною залиття є пошкодження приладу опалення (після морозів нижче мінус 17 градусів с) на балконі нижнього поверху вищерозташованої двоповерхової квартири № 82 (а.с. 25), яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3

З припису, внесеного ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» відповідачу ОСОБА_3, який був отриманий її довіреною особою, вбачається, що відповідач самовільно, без дозволу органу місцевого самоврядування та не маючи проектної документації, перенесла нагрівальні прилади (радіатори опалення) на балкони, тобто здійснила переобладнання належної їй квартири без дотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг (а.с. 58), що і призвело до пошкодження радіатора опалення у зимовий період і, як наслідок, стало причиною залиття квартири позивача.

Доказів наявності у відповідача проектної та дозвільної документації на переобладнання квартири суду не надано.

Судом встановлено, що на момент залиття майнові інтереси відповідача ОСОБА_3, пов'язані з відшкодуванням заподіяної нею шкоди особі або її майну внаслідок володіння (користування або розпорядження) квартирою АДРЕСА_2 були застраховані у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно з договором добровільного страхування відповідальності перед третіми особами (відповідальності, яка виникає внаслідок провадження діяльності та/або володіння майном) № 121/16-ОО/К/05 з лімітом відповідальності в розмірі 50 000 грн. та нульовою франшизою (а.с. 82-85).

Згідно з умовами, визначеними у пункті 3.1. цього договору, страховим випадком визнається визнаний судом факт настання відповідальності страхувальника за нанесену шкоду життю, здоров'ю або майну третіх осіб внаслідок володіння майном за умов, що така відповідальність настала, зокрема, в результаті дії води, що вилилась з технічних систем внаслідок аварії.

Пунктом 7.2.6 договору передбачено, що обов'язковою умовою здійснення виплати страхового відшкодування є надання страхувальником страховику низки документів, зокрема, рішення суду за позовами третіх осіб та на їх користь, згідно з якими виникає обов'язок страхувальника відшкодувати завдану третій особі шкоду.

Згідно з положеннями статей 60, 61 ЦПК України, які визначають загальні правила доказування у цивільному процесі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішень у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За приписом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За приписом ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Системний аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави для висновку, що вина заподіювача шкоди у деліктних зобов'язаннях презюмується, а відтак саме відповідач, якщо він заперечує проти позову (в даному випадку ще і третя особа, яка виступає на стороні відповідача), повинен довести відсутність вини у завданні шкоди.

У наданому позивачем акті про залиття від 12.01.2017, складеному комісією ТОВ «Ковальська-Житлосервіс», зафіксовано факт пошкодження квартири позивача водою, зазначено причину залиття та особу, яка у ньому винна, і ці обставини відповідачем не оспорюються, а відтак цей акт суд вважає належним доказом протиправності поведінки відповідача та його вини у заподіянні шкоди.

Доводи третьої особи щодо недопустимості і неналежності вказаного акту як доказу настання страхового випадку суд відкидає, оскільки жодних доказів, які б спростовували зафіксовані у ньому обставини, суду не надано, хоча відповідно до пункту 6.3. договору страхування страховик має право перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком, самостійно з'ясовувати причини і обставини настання страхового випадку, оскаржити розмір майнових претензій до страхувальника, провести експертизу пред'явлених страхувальникові майнових або інших претензій тощо.

З урахуванням вищевикладеного суд вбачає підстави для покладення відповідальності за завдану позивачу шкоду на відповідача ОСОБА_3

Згідно з приписами ст. 1192 ЦК України, яка встановлює способи відшкодування шкоди, суд з урахуванням обставин справи за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано Звіт, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення встановлених на момент обстеження пошкоджень в приміщеннях його квартири, становить 22 349,34 грн., а вартість завданого йому внаслідок залиття квартири збитку - 19 083,37 грн. (а.с. 10-19).

З пояснень сторін та представника третьої особи вбачається, що вказаний звіт аналогічний звіту, який був складений цим же оцінювачем за замовленням відповідача, та поданий відповідачем до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 23-26).

Судом встановлено, що звіт складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду квартири позивача, проведеного за участю відповідача. У звіті спеціаліст, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача і зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів, керуючись ЦК України, Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", Національним стандартом № 2 «Оцінка нерухомого майна», Міжнародними стандартами оцінки МСО: загальні положення та принципи оцінки, ДСТУ БД.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», низкою Державних будівельних норм і Стандартів, визначив технічний стан квартири позивача та коефіцієнт її фізичного зносу на момент залиття, обсяг і номенклатуру робіт з її відновлювального ремонту, перелік необхідних складових та матеріалів, вартість відновлювального ремонту та вартість завданого позивачу внаслідок залиття квартири збитку.

Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів висновки оцінювача, ні відповідач, ні третя особа, не надали, а тому суд вважає вказаний звіт належним і допустимим доказом розміру завданої позивачу шкоди.

Оскільки вартість ремонтно-відновлювальних робіт розрахована оцінювачем без урахування зносу, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування майнової шкоди в розмірі 19 083,37 грн.

Судом встановлено, що окрім збитків, завданих пошкодженням квартири, позивач поніс витрати на оплату послуг оцінювача в сумі 1 500 грн. (а.с. 9).

Заперечення відповідача щодо безпідставності зазначених вимог суд відкидає, оскільки позивачем надані достатні докази, які підтверджують, що саме винні дії відповідача та відмова третьої особи надати копію вже складеного звіту зумовили необхідність понесення цих додаткових витрат.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на встановлені обставини суд вважає доведеним, що винні неправомірні дії відповідача спричинили позивачу душевні страждання, викликані пошкодженням належного йому майна, та зумовили зміни у звичному способі життя позивача, оскільки він разом з родиною змушений проживати у пошкодженій водою квартирі та витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів та звернення до суду, щоб довести порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного та ступеня вини відповідача у заподіянні шкоди, суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 2 000 грн. вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим.

Судом встановлено, що співвласники квартири АДРЕСА_1 спільно користуються належним їм майном, договір про порядок користування квартирою між ними не укладався, а отже ствердження представника третьої особи щодо відсутності у позивача права вимагати відшкодування шкоди в повному обсязі не ґрунтуються на законі і є безпідставними.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд на підставі положень ст. 88 ЦПК України присуджує з відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 1280 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 20 583 гривні, компенсацію моральної шкоди в сумі 2 000 гривень та судові витрати в сумі 1 280 гривень, а усього 23 863 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: