Справа № 561/524/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді Світличного Р.В.,

з участю секретаря Савич Ж.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідачаадвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що на вул. Привокзальна, 18 смт Зарічне, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5

На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 25 травня 2011 року помер її чоловік ОСОБА_5. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що на вул. Привокзальна, 18 смт Зарічне, Рівненської області. Цей будинок було побудовано у 1976 році за час перебування її у шлюбі з ОСОБА_5 Вона є спадкоємцем першої черги за законом, та прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майно. Відповідачі по справі також є спадкоємцями першої черги за законом, які також прийняли спадщину. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні предявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 предявлений позов визнав повністю, просив суд визнати право власності на житловий будинок за його матірю ОСОБА_1 На спадщину не претендує.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 предявлений позов визнав повністю. Суду пояснив, що відповідач ОСОБА_4 на спадщину не претендує, у шестимісячний строк після смерті батька від спадщини не відмовилася унаслідок юридичної необізнаності.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 25 травня 2011 року помер чоловік позивача ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 107350 від 26 травня 2011 року (а.с.7). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом садибного (індивідуального) житлового будинку № 18 на вул. Привокзальній, смт Зарічне, Рівненської області вказаний житловий будинок належить спадкодавцю ОСОБА_5 (а.с.11-15). Рішенням виконкому Зарічненської селищної ради Рівненської області від 28 лютого 2017 року № 18, поштову адресу житлового будинку за № 17 по вул. Привокзальна в смт Зарічне, Рівненської області, який належить ОСОБА_5, замінено на будинок № 18, вул. Привокзальна, смт Зарічне, Рівненської області (а.с.16).

Судом встановлено, що позивач з 06 вересня 1975 року є дружиною померлого ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії I-АН № 346639 від 06 вересня 1975 року (а.с.8), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. З паспортної книжечки позивача ОСОБА_1 видно, що вона на час відкриття спадщини, а саме 25 травня 2011 року, була прописана в житловому будинку № 18 на вул. Привокзальній, смт Зарічне, Рівненської області (а.с.10). Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та упродовж шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову від неї.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є дітьми спадкодавця, що стверджується дослідженими в ході судового розгляду копіями свідоцтв про народження (а.с.30-31). З довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області від 13 березня 2017 року № 1310 видно, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини також проживали та були зареєстровані за адресою проживання спадкодавця (а.с.28), а отже є такими, що прийняли спадщину. В судовому засіданні було зясовано, що відповідачі не відмовилися у нотаріуса від свого права на спадщину після смерті батька унаслідок юридичної необізнаності.

Поряд з цим, в судовому засіданні відповідачі визнали предявлений позов.

В абзаці третьому п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може відмовитися від свого майнового права. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків встановлених законом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одним із загальних засад цивільного законодавства.

Оскільки закон не містить обмежень з приводу визнання відповідачами позову про право на спадщину, а визнанням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 позову своєї матері не порушуються будь-які субєктивні цивільні права, свободи чи інтереси не лише відповідачів, але й інших осіб, тому ці обставини не можуть бути перешкодою для визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22 серпня 2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5, 20 червня 2017 року заведено спадкову справу № 60822073, номер у нотаріуса 74 (а.с.26).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою від 20 червня 2017 року державний нотаріус Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 18 смт Зарічне, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.5).

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_5 при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Оскільки позов задоволено повністю, відтак з відповідачів на користь позивача слід присудити 640,00 грн. документально підтверджених судових витрат (а.с.1).

На підставі ст.ст. 12, 328, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч. 4 ст. 174, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що за адресою: смт Зарічне, вул. Привокзальна, 18 Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер 25 травня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320,00 грн. (Триста двадцять гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 320,00 грн. (Триста двадцять гривень) понесених нею і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: Р.В. Світличний