Справа № 180/1142/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Ганоченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, його дідусь ОСОБА_3 помер 30 червня 2016 року. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_2. У березні 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Від спадщини він не відмовлявся і бажає її прийняти. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

Представник позивача ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, судові витрати покласти на позивача.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань він нього не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи без її участі.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї докази, дослідивши матеріали спадкової справи № 77/2016, суд приходить до такого.

Як встановлено судом, 30 червня 2016 року помер ОСОБА_3 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги за законом мали бути його дружина ОСОБА_5 та його сини: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Однак, вказані особи померли до дня смерті ОСОБА_3, а саме: ОСОБА_5 померла 02.10.2004 року (а.с.36), ОСОБА_6 помер 29.12.2002 року (а.с.46-47), ОСОБА_7 помер 26.05.2016 року (а.с.35).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Статтею 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

20 березня 2017 року ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_3 (а.с.40) звернувся до приватного нотаріуса Марганецького міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, а саме: на квартиру АДРЕСА_3, що залишилася після смерті його дідуся ОСОБА_3 (а.с.55). Факт спорідненості заявником було доведено, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва з тих підстав, що заявником не надано правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.60).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно довідки ДОКП «Марганецьке БТІ» власниками квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про власність /р№ б/н/ 21.06.1993/ Орган приватизації виконком Марганецької міської ради/; форма власності приватна спільна часткова; частка по 1/3 у кожного (а.с.45).

Отже, ОСОБА_3 був власником 1/3 частки квартири. Інші частки належали на праві спільної часткової власності його дружині ОСОБА_5 (бабуся заявника) та сину ОСОБА_6 (дядько заявника) по 1/3 частці.

Матеріали цивільної справи не містять інформації про те, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті свого сина ОСОБА_6 та після смерті своєї дружини ОСОБА_5.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині визнання права власності на частки, що залишилися після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6, необхідно відмовити за недоведеністю такого права.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 30 червня 2016 року, на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна