Справа № 128/1916/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді: Ганкіної І.А.

при секретарі: Жигаровій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його дружина ОСОБА_3 в с. Медвеже-Вушко Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на будинковолодіння АДРЕСА_1 що належало померлій згідно даних Медвеже-Вушківської сільради Вінницького району, а також договору дарування від 03 березня 1992 року, посвідчений Надольською Т.П., старшим державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-350.Однак, правовстановлюючий документ на закінчений будівництвом спадковий житловий будинок ОСОБА_3 за життя не отримала, її правоздатність припинилася, в зв'язку зі смертю. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, які прийняли спадщину - відсутні. Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 позивач фактично прийняв, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав за однією адресою з дружиною. Згідно рішення виконавчого комітету № 23 від 24 січня 1992 року Вінницької районної ради народних депутатів було надано дозвіл на дарування незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 72,4% в с. Медвеже Вушко ОСОБА_5 - ОСОБА_3 Відповідно до договору дарування від 03 березня 1992 року, посвідчений Надольською Т.П., старшим державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-350, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3, ? частини незакінченого будівництвом будинку з відповідною часткою господарських будівель, готовністю 72,4% , що знаходиться в АДРЕСА_1 Вінницького району і розташований на присадибній земельній ділянці. Так, згідно проекту забудови земельної ділянки забудовника, підтверджено, що наявний проект забудови земельної ділянки ОСОБА_3, а також наявний дозвіл № 89 на виконання будівельних робіт від 03 березня 2005 року ОСОБА_3, тобто було надано усі відповідні дозволи на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_3. Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ВООБТІ» від 26 березня 2007 року на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, в якому власником ідеальної частки 1 зазначена ОСОБА_3. Фактично ОСОБА_3 та позивач разом з нею закінчили будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в 2000 році, за наявності усіх необхідних дозволів, що також підтверджується технічним паспортом виготовленим КП «ВООБТІ» від 26.03.2007 року. В даному технічному паспорті, що був виготовлений КП «ВООБТІ» від 26.03.2007 року відсутні відмітки про наявність самочинно збудованих будівель, як і в новому технічному паспорті виготовленому ПБІ «Поділлябудінвест» від 16.07.2017 року.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом та встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник позивача адвокат Галіцина В.В. та позивач ОСОБА_1 позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, змін та доповнень не мають.

Представник відповідача, в особі Медвежевушківського сільського голови - не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні питання покладаються на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_2 також надав заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_3 в с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 07.07.2014 року (а.с. 7).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1, та померлою ОСОБА_3, як між подружжям підтверджується копією свідоцтва про одруження НОМЕР_3 від 12.11.1966 року, згідно якого ОСОБА_7 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 12.11.1966 року, актовий запис № 25, та спільне прізвище для подружжя «ОСОБА_3»(а.с.8).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 фактично прийняв ОСОБА_1, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав за однією адресою з дружиною, що підтверджується довідками Медвеже-Вушківської сільської ради за № 720, за № 719 від 31.05.2017 року (а.с. 28-29), а також актом затвердженим Медвеже-Вушківською сільською радою Вінницького району від 31.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав з 1992 року до моменту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3, 1945 року народження, разом з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Таким чином, згідно норм ст. 1268 ч. 3 ЦК України, це свідчить про фактичне прийняття ОСОБА_1 спадщини.

Згідно рішення виконавчого комітету № 23 від 24 січня 1992 року Вінницької районної ради народних депутатів було надано дозвіл на дарування незакінченого будівництвом житлового будинку готовністю 72,4% в с. Медвеже Вушко ОСОБА_5 - ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до договору дарування від 03 березня 1992 року, посвідчений Надольською Т.П., старшим державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1-350, ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3, ? частини незакінченого будівництвом будинку з відповідною часткою господарських будівель, готовністю 72,4% , що знаходиться в АДРЕСА_1 Вінницького району і розташований на присадибній земельній ділянці (а.с.11).

Так, згідно проекту забудови земельної ділянки забудовника, підтверджено, що наявний проект забудови земельної ділянки ОСОБА_3, а також наявний дозвіл № 89 на виконання будівельних робіт від 03 березня 2005 року ОСОБА_3, тобто було надано усі відповідні дозволи на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_3 (а.с.12-16).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП «ВООБТІ» від 26 березня 2007 року на садибний житловий будинок АДРЕСА_1, в якому власником ідеальної частки 1 зазначена ОСОБА_3 (а.с.17-19).

Згідно рішення № 131 48 сесії 6 скликання від 19 жовтня 2015 року Медвеже-Вушківської сільської ради було перейменовано вулицю Котовського в с. Медвеже Вушко Вінницького району на вулицю - Сонячна.

Фактично ОСОБА_3 та ОСОБА_1 разом з нею закінчили будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 в 2000 році, за наявності усіх необхідних дозволів, що також підтверджується технічним паспортом виготовленим КП «ВООБТІ» від 26.03.2007 року, в даному технічному паспорті, що був виготовлений КП «ВООБТІ» від 26.03.2007 року відсутні відмітки про наявність самочинно збудованих будівель, як і в новому технічному паспорті виготовленому ПБІ «Поділлябудінвест» від 16.07.2017 року (а.с.20-24).

Однак, оформити спадкові права в нотаріальному порядку позивач ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 13.06.2017 року за вих. № 1145/02-31 (а.с.39).

Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки, при розгляді даної цивільної справи знайшов своє підтвердження факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3 постійно проживав за однією адресою з спадкодавцем в АДРЕСА_1, то з метою забезпечення реалізації спадкових прав позивача, які підлягають судовому захисту, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, про який просять позивач.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158, 174, 197, 212 - 215, 256 ЦПК України, суд.-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3 постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем в АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 дружини ОСОБА_3, на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1, загальною площею 68,7 кв. м, загальною площею житлових квартир 61,9 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, допоміжною площею 24,2 кв. м, площею літніх приміщень 6,8 кв. м, що згідно технічного паспорту виготовленого ПБІ «Поділлябудінвест» від 16.07.2017 року складається з : житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; веранди під літерою «а1»; ганку; сараю під літерою «Б»; погребу під літерою «п/Б»; гаражу-сараю під літерою «В»; бані під літерою «в»; убиральні під літерою «в1»; огорожі № 1; хвіртки № 2; воріт № 3; хвіртки № 4; воріт № 5; огорожі № 6; криниці № 7.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.А. Ганкіна