У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Асоціації «Власників житлових будинків «Золоті ключі» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що у 2009 році власниками житлових будинків, розташованих на території житлового мікрорайону «Золоті ключі» в смт Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, створена асоціація «Власників житлових будинків «Золоті ключі».

Згідно із п. 3.2 Статуту завданням та метою асоціації є: належне утримання та експлуатація неподільного майна житлового мікрорайону «Золоті ключі»; забезпечення реалізації прав власників житлових будинків на володіння та сумісне користування майном членів асоціації; забезпечення сприяння членам асоціації в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості по обґрунтованим тарифам та виконання ними своїх обов'язків, пов'язаних з діяльністю асоціації; ведення господарської діяльності для забезпечення власних потреб.

Відповідач є власником житлового будинку № АДРЕСА_1 та зобов'язана утримувати спільне майно, брати участь у витратах на управління, утримання та його збереження.

Відповідно до розрахунку суми щомісячного платежу на утримання і ремонт неподільного та загального майна для відповідача з січня 2014 року становила 270 гривень, з березня 2015 року - 344 гривні. Крім того, рішенням загальних зборів встановлено платіж за послуги із здійснення контролю на контрольно-пропускному пункту у розмірі 180 гривень щомісячно.

Посилаючись на те, що відповідач систематично не сплачує за нараховані платежі, в результаті чого утворилась заборгованість, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за 2014 рік та 8 місяців 2015 року у розмірі 3 028 гривень 24 копійки, а також судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Асоціації «Власників житлових будинків «Золоті ключі» заборгованість у розмірі 3 028 грн 24 коп. та судові витрати в розмірі 1 218 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з доведеності факту порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасного внесення плати за надані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка обґрунтовано стягнута на підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України, ст. ст. 13, 23, Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та ст. ст. 1, 20, 23, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у розмірі згідно розрахунку, затвердженого рішенням загальних зборів.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович