Справа № 755/2449/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Наумовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу, -

в с т а н о в и в :

07 лютого 2017 року ПАТ «Родовід банк», в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни у виконавчому провадженні № 51918856 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.12.2016 року та скасувати означену постанову.

Мотивуючи вимоги тим, що 08 травня 2015 року Дніпровський районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі № 755/27585/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

20 квітня 2016 року заявником отримано виконавчий лист на примусове виконання зазначеного рішення.

17 червня 2016 року заявник звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року, за якою було відкрито виконавче провадження № 51918856.

Однак 30 січня 2017 року заявником отримано постанову головного державного виконавця Малкової М.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 грудня 2016 року, оскільки не виявлено належного майна боржника за рахунок якого можна звернути стягнення.

Проте, на думку заявника, дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України. Державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про державну виконавчу службу» не вжила усіх передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, недбало поставилась до своїх службових обов'язків, що призвело до порушення прав АТ «Родовід Банк».

Виходячи з того, що про існування оспорюваної постанови заявник дізнався 30.01.2017 року, після чого у десятиденний строк звернувся з даною скаргою до суду, то вважає, що ним не пропущений строк для подання даної скарги до суду, а тому не просить про його поновлення.

З огляду на доводи, якими обґрунтовується скарга, представник АТ «Родовід Банк» просить суд про її задоволення.

У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника заявника надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Зі змісту заяви убачається, що представник заявника скаргу підтримує та виходячи з доводів, якими вона обґрунтовується, просить вимоги задовольнити.

Особа дії якої оскаржуються та заінтересовані особи про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи або заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надійшло.

Від державного виконавця Малкової М.В. надійшли письмові заперечення на скаргу ПАТ «Родовід Банк» зі змісту яких убачається, що державним виконавцем виконані усі необхідні дії під час виконавчого провадження для встановлення майна боржника за рахунок якого можна звернути стягнення. Згідно акту державного виконавця майна належного боржникові не виявлено, а тому 29.12.2016 року, відповідно до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Враховуючи викладене просила відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ (ст.384 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08.05.2015 року стягнуто солідарно зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 77.1/АА-560.07.2 від 21.08.2007 року у розмірі 26927,76 доларів США та 152 469,62 грн. (а.с.7-8).

На підставі означеного рішення суду, 20 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 26927,76 доларів США та 152 469,62 грн.

17 червня 2016 року ПАТ «Родовід банк» звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року (а.с. 41).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малковою М.В. від 12.08.2016 року, відкрито виконавче провадження № 51918856 за виконавчим листом виданим Дніпровським районним судом м. Києва 20 квітня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 26927,76 доларів США та 152 469,62 грн. (а.с.7-8).

У ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого провадження № 51918856, державним виконавцем 12.08.2016 року винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Арешт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 10999042.(а.с. 53-54).

Крім того, здійснено запити: до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих ОСОБА_2 та про джерела її доходів та до Пенсійного фонду України про отримання пенсії ОСОБА_2 також складено акт від 12.11.2016 року за виходом місця проживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого, майна належного даному боржнику не виявлено. (а.с.51).

Відповідно до відповіді з Державної фіскальної служби України, інформація про номери рахунків, відкритих ОСОБА_2 та про джерела її доходів відсутня, у зв'язку із недіючим реєстраційним номером облікової картки платника податків. (а.с.47, 48).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України на запит про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, про отримання пенсії ОСОБА_2, інформацію не знайдено (а.с.49-50).

За даними інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об'єктів нерухомого майна за ОСОБА_2 на праві власності не зареєстровано жодного нерухомого майна (а.с.55, 56).

27 грудня 2016 року державний виконавць Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкова М.В., керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 51918856 з примусового виконання виконавчого листа № 755/27585/15-ц, виданого 20 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» заборгованості у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн., у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення та надала строк для повторного пред'явлення виконавчого листа до 29 грудня 2019 року (а.с. 14, 58).

З матеріалів справи убачається, що 30.01.2017 року на адресу ПАТ «Родовід Банк» надійшла постанова головного державного виконавця Малкової М.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29 грудня 2016 року (а.с. 15).

З даною скаргою ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду 07.02.2017 року (а.с. 16), тобто, у строки визначені ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

Заявник вказує на незаконність дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа посилаючись на неналежне виконання нею обов'язків передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з примусового виконання рішення суду, зокрема щодо неповного, не ефективно та не своєчасно здійснення дій направлених на примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу (а.с. 72-75).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2017 року ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2017 року скасовано, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 112-115).

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, Апеляційний суд м. Києва виходив з того, що суд не дослідив матеріалів виконавчого провадження, не перевірив доводів скарги щодо не вчинення виконавцем всіх передбачених законом дій для встановлення належного майна боржника і дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Під час нового розгляду, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року було витребувано з Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, що знаходиться за адресою: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20, належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №51918856, за виконавчим листом №755/27585/15-ц виданим 20.04.2016 року Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн. та зобов'язано надати вказані матеріали протягом десяти днів з моменту отримання ухвали суду.

Факт отримання 26 вересня 2017 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вказаної ухвали суду, підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 123).

У зв'язку із невиконанням вимог ухвали суду без повідомлення причин неможливості її виконання, судом повторно було направлено ухвалу від 31 серпня 2017 року про витребування доказів.

Факт повторного отримання 27 жовтня 2017 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва означеної ухвали суду, підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 165).

Проте, вимоги суду про витребування належним чином завіреної копії матеріалів виконавчого провадження не виконанота не повідомлено про причини не подання доказів, які вимагались судом.

А відтак, суд виходить із доказів, наданих сторонами. При цьому враховує, що особою, дії якої оскаржуються не спростовано доводи заявника, щодо неналежного виконання під час здійснення виконавчого провадження №51918856 обов'язків передбачених Законом України «Про виконавче провадження», з примусового виконання рішення суду та винесення оспорюваної постанови з огляду на наступне.

За положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови від 29.12.2016 року) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 3 ст. 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови від 29.12.2016 року) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як убачається із матеріалів справи виконавче провадження №51918856 про солідарне стягнення із ОСОБА_2 заборгованості відкрито 12.08.2016 року, а повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - 29 грудня 2016 року, тобто через 4,5 місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державний виконавець, у строки встановлені законом, не вчинила в повному обсязі всіх можливих та необхідних дій для виявлення майна боржника на яке може бути звернено стягнення, не здійснила належних заходів для примусового виконання рішення суду ефективно, в межах своїх повноважень.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

А відтак, доводи заявника, щодо недостатності проведених державним виконавцем заходів для ефективного і повного здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, суд вважає обґрунтованими.

Як зазначено у п. 18 Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виходячи з наведеного, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни та скасування постанови, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 210, 223, 293, 294, 386-388 ЦПК України, ст. ст. 18,37 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, скасування постанови про повернення виконавчого документу - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №51918856 від 29.12.2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн.

Скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Малкової Марії Вікторівни про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №51918856 від 29.12.2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості у розмірі 26 927,76 доларів США та 152 469,62 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суду м. Києва протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя