АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28 серпня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Яремка В.В.,

секретар Чубрей І.І.

за участю ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2013 року,

встановила:

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2013 року тимчасово обмежено право ОСОБА_2 на виїзд з території України до виконання ним зобовязання, встановленого рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 березня 2011 року про стягнення боргу в сумі 48 600 гривень.

На вказану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що є всі підстави для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржнику ОСОБА_2 до виконання ним рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 березня 2011 року про стягнення боргу в сумі 48 600 гривень.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

Так, згідно частини 1 статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 2 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, № 3857-XII громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення - виконавчого документа, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист №2-114/11 від 15 березня 2011 року, виданий Хотинським районним судом Чернівецької області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 48 600 гривень.

Згідно постанови державного виконавця від 27 червня 2014 року виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання.

В березні 2013 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням в якому просив суд тимчасово обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_2

Посилався на те , що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 15 березня 2011 року.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вимог статті 377-1 ЦПК України, пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» старший державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду.

Однак, як вбачається із змісту подання державного виконавця від 5 березня 2013 року та ухвали суду першої інстанції від 21 березня 2013 року державний виконавець не надав суду належні та допустимі докази, які би підтверджували ті обставини, що ОСОБА_2 має намір ухилятися або ухиляється від виконання вищевказаного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому згідно пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України її слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 березня 2013 року скасувати.

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_5