ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9465/16-ц
провадження № 2/753/959/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 18.05.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача суми 271226,22 грн. (ціна позову).

Позивач зазначав, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2009 року у цивільній справі №2-6935/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу - 640500,00 грн. та 1820,00 грн. судових витрат, а всього - 642320,00 грн.; зазначене рішення набрало законної сили.

Оскільки виконавчий лист №2-6935/09, який було пред»явлено до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, але вже кілька разів повертався без виконання та без стягнення жодної суми з боржника на користь стягувача (позивача), відповідачем добровільно також не сплачено жодної суми по теперішній час, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом та просить суд - стягнути з відповідача на його (позивача) користь інфляційну складову боргу за період з 15.03.2015 року по 16.05.2016 року (429 днів) в сумі 248577,84 грн. та 3% річних за цей же період в сумі 22648,38 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (довіреність від 04.12.2014 року - а.с.24) позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі; представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 позов не визнав; вважаючи, що позовні вимоги Позивача заявлені без достатніх правових підстав, не підтверджені належними доказами, тому просив в задоволенні позову відмовити, з урахуванням пропуску позивачем строку позовної давності у межах позовних вимог, тощо.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

В судовому засіданні встановлено: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.12.2009 року у цивільній справі №2-6935/09 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу - 640500,00 грн. та 1820,00 грн. судових витрат, а всього - 642320,00 грн. (а.с.32); зазначене рішення набрало законної сили.

Як стверджує позивач, виконавчий лист №2-6935/09, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 30.01.2015 року (дублікат виконавчого листа, виданий на підставі ухвали суду від 19.12.2014 року) по зазначеній справі, позивачем пред»являвся до виконання до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, але кілька разів повертався стягувачу без виконання; боржником на користь стягувача (позивача) не сплачено жодної суми по теперішній час (а.с.6-11); факт невиконання рішення суду представником відповідача також не заперечується.

В судовому засіданні також встановлено: рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.03.2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - за період з 05.12.2011 року по 05.12.2014 року, на підставі правовідносин між сторонами, що встановлені рішенням суду від 22.12.2009 року (а.с.64-66), що також не заперечується фактично представником відповідача.

Згідно ст.ст.526, 623 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є (в тому числі) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ствердження позивача про те, що відповідач навмисно ухиляється від сплати загальної суми боргу відповідно до рішення суду - у розмірі 640500,00 грн., тобто ухиляється від виконання грошового зобов»язання, чим позивачеві завдано додаткових збитків за період безпідставного невиконання зобов»язання з 15.03.2015 року по 16.05.2016 року (у межах заявлених позовних вимог) - відповідно до положень ч.2 ст.625 ЦК України, відповідачем не спростовані; посилання представника відповідача на пропуск позивачем позовної давності, інші заперечення відповідача (а.с.55-57) є безпідставними.

Отже, з відповідача ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_2: 3% річних від простроченої суми боргу за період прострочення - з 15.03.2015 року по 16.05.2016 року (429 днів), що становить (640500,00 х 0,03 х 429) : 365 = 22584,20 грн., а також - інфляційні втрати за період невиконання грошового зобов»язання з 15.03.2015 року по 16.05.2016 року (в об»ємі заявлених вимог) - з урахуванням статистичних даних індексу інфляції за вказаний період 1,387 - у розмірі (640500,00 х 0,387) = 247873,50 грн., а всього підлягає стягненню (22584,20 + 247873,50) = 270457 грн. 70 коп.

Оскільки позивачем надано розрахунок суми боргу у розмірі 271226,22 грн., тому в задоволенні позову в частині стягнення суми (271226,22 - 270457,70) = 768,52 грн. має бути відмовлено.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 2704,58 грн. (а.с.1, 12).

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на підставі ст.11-16, 22, 509, 533, 599, 610-612, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) 270457 грн. 70 коп., судові витрати в сумі 2704,58 грн., а всього - 273162 (двісті сімдесят три тисячі сто шістдесят дві) грн. 28 коп.; в решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Парамонов М.Л.