Справа № 495/5494/17
З а о ч н е р і ш е н н я
29 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як подружжя не розуміли один одного, між ними виникали суперечки і сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини фактично припинилися з 2004 року, подружжя разом не проживає та спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що збереження сімї з відповідачем є неможливим.
Позивачка у судове засідання надала заяву (а.с. 5 зворотня сторона), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лабунець) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 17.10.1992 року Білгород-Дністровським міським відділом РАЦС Одеської області зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії ІІІ-ЖД № 345310, актовий запис № 381.
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Подружжя мають різні погляди на життя, не розуміли один одного, подружні відносити фактично припинили, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, причиною чому стали суперечки, що виникають на цьому ґрунті, сімя практично розпалась. Позивач вважає, що збереження сімї з відповідачем є неможливим.
Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу є обґрунтованим, доведеним і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 224, 213-215 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (дошлюбне прізвище Лабунець), зареєстрований 17.10.1992 року Білгород-Дністровським міським відділом РАЦС Одеської області, актовий запис № 381.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: