Номер провадження: 22-ц/785/2981/17
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів - ДрішлюкА.І.,Гірняк Л.А.,

за участю секретаря - Поліхранової Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

01.12.2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя автомобіля марки INFINITI, модель FX35, 2008 року випуску, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, коричневого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1.

Посилається на те, що з 09.08.2003 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, під час шлюбу вони придбали вищевказаний автомобіль, який оформили на відповідачку, взаємної згоди відносно поділу вказаного автомобіля не досягнуто, тому він вимушений звернутися до суду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року позов задоволено частково. В порядку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнано за ОСОБА_4 право власності на ? ідеальну частку автомобіля, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що майно придбане під час шлюбу, тому позивач має право на його частину.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам, ґрунтується на законі.

Встановлено судом, не спростовано доводами апеляційної скарги, що 09 серпня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, у період шлюбу 31.08.2010 року сторони придбали автомобіль марки INFINITI модель FX5, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль зареєстровано на ім'я відповідачки РЕВ №1, про що свідчить повідомлення територіального сервісного центру №5150 регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України від 07.10.2016 року №31/15/5150-263.

Судом правильно застосовано правила ст.ст. 60,61 Сімейного кодексу України, за якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже презумпція спільності майна не спростована, тому підстав вважати майно таким, що належить одному з подружжя не має.

Вбачається зі справи, що 14.03.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ АБ «Порто-Франко» було укладено кредитний договір №166/1-14, згідно якому ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 720 000грн. з виплатою 28% річних на строк до 11.03.2016року. На забезпечення виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором відповідачкою 14.03.2014 року було передано в заставу ПАТ АБ «Порто-Франко» автомобіль марки INFINITI, модель FX35, 2008 року випуску, типу легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, коричневого кольору, реєстраційний номер № НОМЕР_1.

17.11.2015 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави в тому числі і по договору застави транспортного засобу від 14.03.2014 року, заставодавець - ОСОБА_5

25.11.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Альянс Фінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави, в тому числі і за договором застави транспортного засобу від 14.03.2014 року, заставодавець - ОСОБА_5

26.01.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Альянс Фінанс» та ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами та договорами застави в тому числі і по договору застави транспортного засобу від 14.03.2014року, заставодавець - ОСОБА_5

Проте зазначені обставини не спростовують факту набуття майна у період шлюбу і не звільняють від відповідальності по кредитних зобов'язаннях у разі якщо буде встановлено факт набуття коштів в інтересах сім'ї.

Оскільки у цій справі відповідних вимог не заявлено, то в межах позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, який відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» допускається визнання судом ідеальних часток подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишення у їх спільній частковій власності.

Не впливають на висновки суду доводи апеляційної скарги про те, що у подружжя існує інше майно, яке могло бути предметом поділу, оскільки принцип диспозитивності предполагає розгляд справи в межах заявлених вимог і право вибору способу захисту та меж спору належить позивачу.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304, п.1ч.1 ст.307, 308, 313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: