Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1684/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

29.08.2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Голованя А.М.; Кіселика С.А.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватне підприємство «Адал» про усунення перешкод в здійсненні права власності і припинення іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: приватне підприємство «Адал» про усунення перешкод в здійсненні права власності і припинення іпотеки.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України повернуто позивачу для звернення до належного суду.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду з підстав її незаконності та необґрунтованості ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду. Зокрема зазначено, що позивачем визначено підсудність відповідно до ч. 7 ст. 110 ЦПК України, згідно якої позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає відхиленню.

Однією з умов реалізації права на предявлення позову є підсудність справи.

Установленню конкретного суду з урахуванням його територіальної юрисдикції, до якого слід звернутися за вирішенням певної цивільної справи, покликані сприяти закріпленні у статтях 109-114 ЦПК України правила територіальної підсудності.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна територіальна підсудність встановлюється у випадках, передбачених законом, і означає, що заява може бути подана тільки до певного суду. В цьому випадку застосування інших видів підсудності не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються за місцезнаходження майна.

Згідно п. 42 постанови № 3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна(частина перша статті 114 ЦПК). За положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. До виключної підсудності належать позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За розясненнями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30. 03. 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» правила виключної підсудності діють також у випадку предявлення кількох позовних вимог, повязаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Отже, за наявності в позові вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності справи є положення ч. 1 ст. 114 (виключна підсудність) ЦПК України, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Звертаючись в суд з позовом, ОСОБА_2 просила суд визнати припиненими іпотечний договір, укладений 30 вересня 2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1387 та виключити із Державного реєстру іпотек запис про обтяження.

Згідно п.1.1 вищевказаного іпотечного договору, виконання зобовязань приватного підприємства «Адал» забезпечується квартирою № 9, по вул. Корольова Академіка, 5, к.1, м. Кіровоград (Кропивницький) (а.с.36-42), що знаходиться в межах адміністративно - територіальної юрисдикції Фортечного (Кіровського) району міста Кропивницький.

Тобто, в даному випадку спір виник з приводу припинення правочину, предметом якого є іпотечне нерухоме майно. У звязку з чим, до вказаного позову застосовуються не загальні правила підсудності, визначені ст. 109 -113 ЦПК України, а виключна підсудність, передбачена ст. 114 ЦПК України, правила якої діють також у випадку предявлення кількох позовних вимог, повязаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції вимог ч.7 ст. 110 ЦПК України про підсудність позову за місцемзанаходження філії або представництва юридичної особи є безпідставними, оскільки у разі конкуренції правил підсудності застосовуються лише правила виключної підсудності, застосування інших видів підсудності не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що справа не підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда, оскільки нерухоме майно знаходиться не на території юрисдикції суду та обґрунтовано повернув позовну заяву позивачеві для подання до належного суду.

Оскаржувана ухвала суду є законною і обґрунтованою, та постановленою із додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, ст. 307, ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: