РІШЕННЯ

іменем України

30 серпня 2017 рокуСправа №451/828/17
Провадження № 2/451/427/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

за участі секретаря судового засідання Комрилюк Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року до суду із позовною заявою звернулася ОСОБА_1, відповідно до вимог якої, просить встановити факт її спільного проживання із матірю ОСОБА_2 по вулиці Рильського,12/1 у м.Радехів Львівської області до дня смерті останньої, тобто до 26 липня 2008 року.

В обґрунтування позову посилається на обставини, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 26.07.2008 року залишилася спадкова маса, у склад якої увійшла ? квартири АДРЕСА_1.

Зазначає, що ? квартири АДРЕСА_1 належить їй, а по ? квартири належить її дітям: дочці ОСОБА_3 та синові ОСОБА_4.

Окрім цього, на час відкриття спадщини після смерті матері, вона проживала разом ІНФОРМАЦІЯ_1.

У передбачений шести місячний строк звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових справ у звязку з тим, що необхідно встановити факт спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із посиланням на норми матеріального та процесуального права, зазначає, що за захистом своїх прав вимушена звертатися до суду.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала у повній мірі та надала пояснення аналогічні, викладеним у заяві (а.с.2-3). Позов просить задоволити.

Представник відповідача Радехівська міська рада Львівської області, надавши до суду лист із визнанням вимог, клопотав про розгляд справи за його відсутності (а.с.21).

Вислухавши пояснення позивача та покази свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У контексті вимог статті 256 ЦПК України та рекомендацій, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд справи №451/828/17 про встановлення факту спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем проведено у позовному провадження.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, судом встановлено, що померла 26 липня 2008 року ОСОБА_2 (а.с.4), спадщину якої ОСОБА_1 позивач у справі має намір успадкувати (а.с.2-3).

Із копії свідоцтва про народження серії I-УР №364388 вбачається, що ОСОБА_5 є дочкою померлої ОСОБА_2, яка померла 26.07.2008 року (а.с.6), а із копії свідоцтва про шлюб серії I-СГ №482853 ОСОБА_5 змінила прізвища на ОСОБА_1 (а.с.6).

Із даних, викладених у довідці №2674 Радехівської міської ради Львівської області від 09.06.2017 року вбачається, що 26 липня 2008 року померла ОСОБА_2, яка до дня смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Крім цього, ту обставину, що ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_2 фактично проживала із спадкодавцем без реєстрації, у судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, не довіряти показам яких у суду підстав не має.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймається до уваги, що в силу вимог ч.2 ст.31 ЦПК України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов.

Положеннями ст. 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В силу вимог ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

За таких обставин, на переконання суду, визнання позову відповідачем є його процесуальним правом, передбаченим у статтях 31 та 174 ЦПК України. І таким правом щодо предмета спору відповідач розпоряджається на власний розсуд.

Судом встановлено, що представник відповідача, підписавши лист про визнання позову (а.с.21), не обмежений у повноваженнях на вчинення зазначеної процесуальної дії.

Судом також встановлено, що визнання представником відповідача позову, жодним чином не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовження судового розгляду.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту про встановлення спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд не присуджує стягнути з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати стороною, на користь якої ухвалено рішення, оскільки позивачем надано заяву, у якій просить не стягувати із відповідача понесені нею судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,174,209-212,215,256 ЦПК України, суд

ИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживала спільно із ОСОБА_2 по вулиці Рильського,12/1 у м.Радехів Львівської області до дня смерті останньої, тобто до 26 липня 2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8