справа № 488/404/17
провадження № 2/488/851/17
УХВАЛА

Іменем України

12.05.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Бучневій К.О.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 65005,36 гривень, посилаючись на те, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2016 року стягнуто з ОСОБА_5 на його користь заборгованість за договором позики в сумі 65005,36 грн.

14 жовтня 2014 року ОСОБА_5 помер, спадкоємцем спадщини, яка відкрилась після смерті останнього, а саме, квартира № АДРЕСА_1, є відповідач ОСОБА_4, яка спадщину прийняла.

Згідно з п. 27 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до спадкоємця з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.

Через вищенаведене, з метою захисту своїх права та інтересів, позивач змушений звернутись до суду із даним позовом.

12 травня 2017 року представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 33, що розташована за адресою: вулиця Курортна (раніше Бутоми) № 17 в м. Миколаєві. Свою заяву представник позивача мотивував тим, що відповідач, з метою уникнення сплати заборгованості, може продати зазначену квартиру, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Дослідивши заяву та подані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, вправі вжити заходи забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Аналізуючи доводи заявника та матеріали, додані ним докази, приходжу до висновку, слід вжити заходи забезпечення позову, оскільки їх невжиття може ускладнити виконання рішення суду по даній справі або зробити це неможливим. Разом із цим, враховуючи положення ч.3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності видів забезпечення позову та заявлених позивачем вимог, вважаю необхідним накласти арешт на 1/2 частину вказаної квартири.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт 1/2 частину квартири № АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_4, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт громадянина України, серія та номер: ЕО796848, виданий 10.01.2000, видавник: Корабельний РВММУ УМВС України в Миколаївській області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 5-756, виданий 23.12.2016, видавник: ОСОБА_6, державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області.

Ухвалу для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Вітовської районної державної адміністрації.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

суддя Л.І. Селіщева