Справа № 316/1338/16-ц
Провадження № 2/316/56/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2017 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі суду:

головуючого судді: Вільямовської Н.О.

при секретарі судового засідання: Рябуха О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Енергодарської міської ради, про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в особі представника адвоката ОСОБА_3, яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с.15) з позовною заявою, відповідно до якої просить визнати його - ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України), батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4; в актовий запис №669 від 19.12.2008 року про народження ОСОБА_4, 12.12. ІНФОРМАЦІЯ_5 (здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області) внести зміни про батька, записавши батьком дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України; прізвище дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 - змінити на «Романенко».

В обґрунтування вимог у позові зазначено, що позивач по справі у червні 2006 році познайомився з ОСОБА_5 (дочка відповідачки по справі) та між ними виниклі відносини. На момент знайомства з ОСОБА_5, позивач перебував та перебуває по сьогоднішній день в офіційному шлюбі з ОСОБА_6, та від шлюбу мають дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.12 грудня 2008 року у позивача та ОСОБА_5 народилася донька - ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 669 від 19.12.2008 року, при цьому державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Після народження дитини, позивач не надав заяву про визнання його батьком, на вимогу померлої матері дитини.

Позивач зазначає, що як під час вагітності ОСОБА_5 так і після народження дитини він визнає себе її батьком та приймає участь в утриманні дитини та вихованні, дитина часто буває в домі позивача та його дружини, спілкується з його дітьми, підтримують дружні стосунки.

27 лютого 2016 року ОСОБА_5 померла. Дитина залишилася проживати разом з бабусею - ОСОБА_2 відповідачкою по справі, в квартирі в якій вони проживали до смерті матері дитини.

Після смерті ОСОБА_5, позивач одразу хотів звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, але у звязку з тим, що відповідач зазнала втрату доньки ОСОБА_5, з відповідачем була усна домовленістю деякий час зачекати.

21.04.2016 року відповідачку по справі призначено опікуном малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8. Позивач не проти участі відповідачки у вихованні його доньки, але вважає, що дитина повинна мати батька та проживати разом з ним.

Просив суд визнати ОСОБА_1 батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8. В актовий запис №669 від 19.12.2008 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, внести зміни про батька, записавши батьком дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України. Прізвище дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 - змінити на «Романенко».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що у нього з ОСОБА_5 були відносини. Йому було відомо про народження доньки ОСОБА_4. Спільно не проживали, так як він мав іншу сімю. З самого початку дитина називала його батьком. Він відводив дитину до дитячого садочка та забирав її. Коли дитина пішла до школи, то відводила її ОСОБА_5, а забирали зі школи разом. Кожного року завжди відпочивали разом, також разом і зустрічали Новий 2016 рік у бабусі вдома. Він разом з матірю дитини, вирішували питання щодо позашкільної зайнятості дитини, а саме відвідування гуртків, тощо. Після смерті ОСОБА_5, він приїжджав до дитини у школу 2-3 рази на тиждень. До серпня 2016 року бабуся дитини дозволяла забирати її та дитина залишалася у нього вдома, але згодом відповідачка це заборонила.

Представник позивача адвокат ОСОБА_3 також підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, наддала заяву про проведення розгляду справи без її участі, за участю її представника ОСОБА_9 Раніше надавала пояснення, про не визнання позовних вимог, зазначивши, що ОСОБА_1 участі у виховані дитини не приймав, дитиною опікувалась її донька ОСОБА_6 та вона. Хто є біологічним батьком не знає. Підтвердила факт того, що у доньки були відносини з позивачем, проте у позивача була інша сімя. Щодо того як зверталась дитина до ОСОБА_1 не пам'ятає.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував протии заявлено позову, просив застосувати строк позовної давності по вимогах.

Представник третьої особи- органа опіки та піклування в особі служби у справах дітей ОСОБА_10 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши пояснення, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 перебуває на обліку, як дитина сирота. Рішенням Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 21.04.2016 року №118 ОСОБА_2 призначено опікуном малолітньої онуки ОСОБА_4, 12.12.2008 року. У звязку з тим, що дитина має статус сироти, опікуну пропонувалися безкоштовні запрошення на різноманітні атракціони, соціальні заходи. Крім того, після померлої ОСОБА_5 відкрилася спадщина. До органу опіки ОСОБА_2 зявлялась в супроводі ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_4. На запитання представників опіки хто є ОСОБА_1, ОСОБА_2 повідомляла, що це біологічний батько. Інколи ОСОБА_1 приходив один та передавав необхідні документи що стосувалися ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. Пізніше ОСОБА_1 повідомив про свій намір звернутися до суду з позовом про визнання батьківства, після чого ОСОБА_2 перестала зявлятись в органах опіки.

Третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції надала суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, рішення по справі просять прийняти на розсуд суду (а.с.39).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та докази цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини» - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків.

Згідно із ст. 52 Конституції України діти ріні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним.

У відповідності зі ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини.

Відповідно до ч. 1ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України). Права та обовязки матері, батька дитини, згідно ч. 1 ст. 121 СК України, ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122, 125 СК України.

Відповідно до статей213,215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до п. 3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , а суд згідност.11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтву про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, мати записана ОСОБА_5, батько ОСОБА_11 (а.с.6).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису від 03.03.2016 року відомості про батька внесені на підставі заяви матері дитини від 19.12.2008 року (а.с.7-9).

У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №346877 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області 01.03.2016, ОСОБА_5 померла 27.02.2016 року (а.с.9).

Рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 21.04.2016 року № 118 призначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 опікуном малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 10).

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у преамбулі постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року судова експертиза як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й обєктивному дослідженню обставин справ, постановленню законних і обґрунтованих судових рішень.

В ході розгляду справи судом за клопотанням представника позивача була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза для зясування можливості батьківства позивача по відношенню до дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Про призначення даної експертизи та дату проведення відбору біологічних зразків відповідачу було відомо, однак як вбачається з листа - повідомлення про неможливість проведення експертизи № 8-356 від 28.02.2017 року Запорізького науково-дослідницького експертно-криміналістичний центр МВС України, відбір біологічних зразків не проводився у звязку з неприбуттям ОСОБА_4 в супроводі ОСОБА_2 до експертної установи. ОСОБА_1 прибув в призначений день та знаходився в установі 12.01.2017 року. (а.с. 72).

Повідомлень про можливість або не можливість прибути до експертної установи в інші дні та часи відповідачем ні суду, ні експертній установі не надано. Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ухилилась від подання експертам необхідних матеріалів для проведення експертизи.

Відповідно до положень ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надала покази, що вона є двоюрідною сестрою померлої ОСОБА_5. Їй достеменно відомо, що з пологового будинку ОСОБА_5 та її доньку забирали родичі та відвезли додому до її матері. Перший раз вона зустріла позивача на день народженні малолітньої ОСОБА_4, та почула, що дитина називала ОСОБА_1 батьком. Свідок зазначила, що їй відомо, що після смерті ОСОБА_13, позивач телефонував дитині та спілкувався з нею. Бабуся дозволяла позивачу брати дитину на прогулянки.

Фактично відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розпочались з 2006 року, тривали до смерті ОСОБА_5, хоча із періодичністю, однією сімєю не проживали, так як ОСОБА_1 мав іншу сімю, що не заперечувалось відповідачем по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав, що він дійсно є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Отже, враховуючи всі вищевикладені встановлені судом факти, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 являється батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідно до вимог ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом зєднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи, що факт батьківства позивача відносно малолітньої дочки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим вимоги позивача в частині визнання батьківства та зміни прізвище дитини є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 21, 52, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 121, 122, 125, 128, 129, 134, 141 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Відділ реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Енергодарської міської ради, про визнання батьківства,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України), батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4.

В актовий запис № 669 від 19.12.2008 року про народження ОСОБА_4, 12.12. ІНФОРМАЦІЯ_5 (здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області) внести зміни про батька, записавши батьком дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Прізвище дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 - змінити на «Романенко».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н. О. Вільямовська