22-ц/775/613/2017(м)
Головуючий у 1 інстанції Китаєв А.В.
Категорія 47 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Кочегарової Л.М., Лопатіної М.Ю.

секретар - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за апеляційною скаргою представника Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат» на рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року задоволено заяву Дочірнього Підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про відновлення втраченого судового провадження. Відновлено втрачене судове провадження в частині змісту рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14.08.2014 року по справі №238/1053/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Вказаним рішенням Новоазовського районного суду від 14.08.2014 року встановлено, що позивач ОСОБА_3 у 2014 році звернувся до суду з позовом до Дочірнього Підприємства «Ілліч-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Вказував, що він є власником трьох земельних ділянок загальною площею 4,4600 га, які належать йому на підставі державного акту серії ЯЖ № 449657 на право власності на земельну ділянку, зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю і на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 34 від 24.12.2008 року та розташовані на території Новоазовської районної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Виділеними йому земельними ділянками користувалось ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», а потім його правонаступник ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» на підставі укладених раніше договорів оренди земельного паю (долі) від 28.03.2000 р. № 165 і від 25.12.2006 р. № 720. Після отримання позивачем, державного акту на право власності на земельну ділянку він жодних договорів оренди з відповідачем не підписував. При цьому відповідач продовжував виплачувати йому орендну плату. В 2011 році позивач вирішив самостійно обробляти земельну ділянку та письмово звернувся до відповідача про дострокове розірвання договору оренди земельного паю, проте відповідач повідомив йому, посилаючись на те,що укладено договір оренди землі, який пройшов державну реєстрацію в Новоазовському ЦДЗК. Лише восени 2012 року позивач отримав від відповідача екземпляр реєстраційної справи про державну реєстрацію договору оренди належних позивачу земельних ділянок. Ознайомившись з текстом договору оренди земельної ділянки та додатками до нього, позивач переконався в тому, що цей договір з відповідачем він не укладав. Як убачається з договору, він складається з двох листів, які не прошнуровані і не пронумеровані. При цьому підпис від імені позивача є лише на останній сторінці другого листа договору. Проте підписи в договорі, в додатковій угоді до нього, а також в додатках до договору позивачеві не належать, а в усіх трьох актах встановлення в натурі меж земельних ділянок підпис позивача зовсім відсутній. Вважає, що договір є сфальсифікованим відповідачем,просив визнати недійсним договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року, зареєстрований в ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» 10.08.2010 року № 17 (далі - договір), а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року, укладений між ОСОБА_3 та дочірнім підприємством «Ілліч-Агро ОСОБА_2» публічного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", зареєстрований 10 серпня 2010 року в державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за № 17. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 114 гривень 70 копійок, за проведення експертизи 900,48 гривень та 2649,60 гривень.

В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволені позову. Зокрема, вказує на те, що висновок суду про недійсність договору ґрунтується на неналежних доказах, а саме: поясненнях позивача, допитаного як свідка, та висновках судово-почеркознавчої експертизи. При цьому суд не приймає до уваги, що позивач є особою, зацікавленою в задоволенні позовних вимог, і не оцінює його свідчення критично. Також апелянт зазначає, що висновки судово-почеркознавчих експертиз, які суд визначив як основні докази по справі, не містять однозначної відповіді на питання, ким виконано підпис у спірному договорі. На думку представника відповідача, підстави вважати підпис позивача у договорі сфальсифікованим відсутні, оскільки експертами (двома різними фахівцями) не надано категоричного висновку про те, що підпис від імені орендодавця виконано не ним, а іншою особою. Отже, такі докази не можна вважати належними і не можна класти в основу рішення. Крім того, судом під час прийняття рішення не враховано факт отримання позивачем орендної плати від відповідача протягом всього часу дії договору, тобто, орендну плату за договором позивач свідомо продовжував отримувати до 2016 року, достеменно знаючи, за що саме він отримує кошти. Зауважує, що суд помилково вказав про правонаступництво між ПАТ»ММК ім.Ілліча» та відповідачем, що свідчить про поверхневе ставлення до матеріалів справи, яке й привело до незаконного рішення по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ПАТ «ММК ім. Ілліча» ОСОБА_4, яка підтримала доводи скарги та просила її задовольнити, заперечення позивача ОСОБА_3Г, який просив скаргу відхилити, а рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що ОСОБА_3 на підставі державного акту серії ЯЖ № 449657 від 24.12.2008 року є власником трьох земельних ділянок загальною площею 4,4600 га, кадастрові номери: №:12:000:3552 площею 3,5200 га - рілля, №:12:000:3553 площею 0,8300 га - пасовище, № :12:000:3554 площею 0,1100 га - баг. насадження, які розташовані на території Новоазовської районної ради Новоазовського району Донецької області, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 року вбачається, що між сторонами по справі строком на 13 років був укладений у письмовій формі договір оренди землі, який зареєстровано у Новоазовському РВ ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» (запис від 10.08.2010 року № 417).

Судом також встановлено, що інженером-землевпорядником ОСОБА_5 на замовлення відповідача на підставі договору № 24 від 28.11,2008 року підготовлено реєстраційну справу про державну реєстрацію договору оренди земельних ділянок між ОСОБА_3, власником земельних ділянок, та Дочірнім підприємством «Ілліч ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім.Ілліча» строком на 13 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоазовської районної ради Новоазовського району Донецької області. В результаті виконаних робіт виготовлена реєстраційна справа в чотирьох примірниках, які зберігаються: 1-й - у реєстратора; 2-й - у орендаря; 3-й - у орендодавця; 4-й - у відділі Держкомзему у Новоазовському районі.

Судом також встановлено, що у примірнику реєстраційної справи позивача (орендодавця) на актах встановлення в натурі меж земельної ділянки без дати відсутній підпис позивача. У заяві позивача, без дати та листі начальника районного відділу земельних ресурсів без номера і дати, на адресу Новоазовського районного відділу регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсах» вказано про реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем, ОСОБА_3 і ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» строком на 15 років, а в машинописному тексті зареєстрованого договору оренди землі від руки написано - термін 13 років.

При вивченні договорів оренди земельного паю (долі) № 165 від 28.03.2000 р. і № 720 від 25.12.2006 р. суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з 2000 року ВАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», а потім його правонаступник ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» користувались земельними ділянками позивача.

Між тим, суд не послався на письмові докази, я звязку із чим він дійшов до такого висновку.

Представником відповідача ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» колегії суддів надана копія статуту підприємства від 04.11.2011 року, з якого вбачається, що дійсно, засновником підприємства є ВАТ «ММК ім. Ілліча» ( на час реєстрації статуту - ПАТ «ММК ім..Ілліча»), але ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» не є правонаступником засновника, а є самостійною юридичною особою з моменту його державної реєстрації.

Згідно з довідкою відповідача від 13.05.2013 року, пайщику ОСОБА_3 за 2010-2012 р.р. була нарахована та сплачена орендна плата за його земельну ділянку.

У підтвердження доводів апеляційної скарги відповідачем апеляційному суду надана довідка про виплату орендної плати позивачу за 2013-2016 роки. ОСОБА_3 в суді не заперечував, що отримував орендну плату.

31.03.2011 р. позивач звертався на адресу відповідача з проханням про дострокове розірвання договору оренди земельного паю, але відповідачем останньому було відмовлено з посиланням на укладений договір оренди землі.

З заяви позивача від 27.08.2012 року вбачається, що він звертався на адресу відповідача з запереченнями на укладений договір оренди землі № 286 від 01.04.2010 року.

Як зазначено судом першої інстанції, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 546 від 10.12.2013 року встановлено, що підпис в графі «підпис» під графою «Орендодавець» в договорі оренди землі №286 від 01.04.2010 р. та в додатковій угоді до договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р. ймовірно виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Виявити більшу кількість розбіжностей, у тому числі інформативних, не вдалося внаслідок стислості і простоти будови підпису.

З висновку повторної судово-почеркознавчої експертизи № 571/02/572/03 від 05.05.2014 року, який наданий до матеріалів справи в апеляційному суді, вбачається, що підписи від імені ОСОБА_3 в двох екземплярах договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р.; додаткової угоди до договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 р.; актів приймання-передачі земельної ділянки виконано однією особою. Встановити, ким ОСОБА_3, або іншою особою, виконано підпис від його імені, не уявилося можливим внаслідок простоти виконання підпису. Підписи від імені ОСОБА_3Г,, що розташовані на других екземплярах актів встановлення в натурі меж земельної ділянки виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису.

Договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча», зареєстровано у Новоазовському РВ ДРФ ДП « Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам (запис від 10.08.2010 року № 17).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний договір є укладеним, оскільки зареєстрований у встановленому законом порядку, але волевиявлення орендодавця на укладення цього договору не було, що підтверджується допитом позивача в якості свідка, висновками почеркознавчих експертиз про ймовірність виконання підпису від його імені іншою особою. Тому договір оренди є недійсним.

Проте, колегія суддів вважає, що таких висновків суд дійшов всупереч наданим сторонами доказам та фактичним обставинам справи, що потягло за собою неправильне застосування положень матеріального та процесуального закону.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 ЦК України, згідно з положеннями якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства ( ч.1). Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5).

Згідно з положеннями ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобовязується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно із ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В силу ч.1 ст.210 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону «Про оренду землі», договір оренди підлягає державній реєстрації і, виходячи із змісту ст.ст.210, 640 ЦК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» , є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ДП «Іллі-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча», зареєстровано у Новоазовському РВ ДРФ ДП « Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам (запис від 10.08.2010 року № 17) (а.с.5-7).

Враховуючи встановлені судом обставини та норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний договір оренди земельної ділянки є укладеним, оскільки пройшов державну реєстрацію.

Висновками судово-почеркознавчої експертизи та повторної судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_3, що розташовані на двох екземплярах договору оренди землі, додатковій угоді до договору оренди землі, актах приймання-передачі земельної ділянки, виконано однією особою, ймовірно не ОСОБА_3, а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_3, що розташовані на других екземплярах актів встановлення в натурі земельної ділянки виконано не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису.

Відповідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

З пояснень представника відповідача в суді першої інстанції та в апеляційному суді вбачається, що орендодавцем ОСОБА_3 при укладенні договору надано паспорт, ідентифікаційний код, державний акт про право власності на земельну ділянку при виготовленні, видачі та реєстрації якого було складено відповідний план меж земельної ділянки з установленням кадастрового номеру. Сторони виконували умови договору до осені 2016 року часу, коли позивач почав самостійно обробляти спірну земельну ділянку всупереч умов договору оренди. До цього часу відповідач сумлінно використовував земельну ділянку позивача за призначенням, за що своєчасно та у повному обсязі надавав орендну плату, яку позивач отримував, і не оспорював таких обставин. Тобто, після оформлення договору земельна ділянка була у користуванні відповідача, який своєчасно проводив оплату за користування земельною ділянкою, а позивач отримував її. З обставин справи вбачається, що договір, укладений між сторонами, повністю відповідає вимогам законодавства та волі сторін.

Між тим, зазначеним обставинам суд не дав ніякої оцінки та не прийняв заходів щодо повного та обєктивного встановлення фактичних обставин справи.

Згідно з довідкою ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» ВАТ «ММК ім. Ілліча» № 192 від 11.07.2016 року, ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 10.08.2010 року була нарахована та виплачена орендна плата за 2013,2014,2015 та 2016 роки. (а.с.57).

Ніяких доказів на спростування цих відомостей в зазначених документах позивачем апеляційному суду не надано.

Проаналізувавши встановлені судом обставини справи, колегія суддів вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження вимог про недійсність договору оренди земельної ділянки внаслідок відсутності волевиявлення орендодавця на укладення договору, оскільки, прийнявши умови договору, ОСОБА_3 передав земельну ділянку відповідачу та протягом тривалого часу отримував відповідну орендну плату згідно з умовами договору, не заявляючи вимог про його недійсність або про розірвання.

Посилання позивача на те, що йому не було відомо про наявність договору оренди земельної ділянки, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_3 був власником земельної ділянки і не цікавитися станом земельної ділянки він не міг.

Підстав вважати підпис ОСОБА_3 на договорі сфальсифікованим не можна, оскільки експертами не надано категоричного висновку про те, що підпис від імені орендодавця виконано не ним, а іншою особою.

Вказані обставини у їх сукупності, на думку колегії суддів, дають підстави вважати про недоведеність позовних вимог, у звязку з чим колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні позову про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Таким чином, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом порушені норми процесуального та матеріального права, апеляційна скарга ДП «Ілліч-Агро ОСОБА_2» підлягає задоволенню, а рішення суду відповідно до вимог ч.1 ст.309 ЦПК України - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з позивача на користь держави підлягають стягненню витрати на оплату судового збору за апеляційне оскарження рішення суду в сумі 126,17 грн.

Керуючись ст. ст.307,309,313-316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Іллі-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» задовольнити.

Рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 14 серпня 2014 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Іллі-Агро ОСОБА_2» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди землі № 286 від 01.04.2010 року, зареєстрованого 10 серпня 2010 року в державному підприємстві "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" за № 17, недійсним - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (НОМЕР_1 294), що проживає в сел..Сартана м.Маріуполь, вул..Огородна, 14-б, на користь держави у відшкодування судових витрат 126 (сто двадцять шість) грн. 17 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді