Справа № 473/1575/17
РІШЕННЯ

іменем України

"22" серпня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі - Гавриловій І.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська Миколаївської області із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2017 року Вознесенське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області звернулося до суду з позовомдо ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення надмірно виплаченої пенсії в сумі 627,44 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 26.08.2014 року відповідач звернулась із заявою про здійснення запиту її пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в м. Кіровська Луганської області для взяття на облік у м. Вознесенську.

У звязку з тим, що м. Кіровськ Луганської області відноситься до тимчасово окупованих територій, паперова пенсійна справа ОСОБА_2 до управління не надійшла, а тому особа була взята на облік за даними електронної пенсійної справи. На підставі даних електронної пенсійної справи управління з 01.08.2014 по 30.09.2015 року виплачувало ОСОБА_2 пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком № 1 у підвищеному розмірі згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-УІ (далі - Закон № 345-УІ в розмірі 2947 грн. щомісячно.

Розпорядженням № 126132 від 16.01.2016 управління перерахувало пенсію ОСОБА_2 на підставі постанови Вищого адміністративного суду від 03.06.2015 відповідно до норм чинного законодавства, без підвищення пенсії відповідно до статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 24.06.2015, у звязку з чим виникла переплата пенсії в розмірі 4649,02 грн., із якої невиплачена доплата по індексації за період з 01.10.2015 по 31.01.2016 становить 627,44 грн. ( 4649,02 - 627,44 = 4021,58 )

Ураховуючи те, що пенсія ОСОБА_2 за період з 24.06.2015 по 30.09.2015 була виплачена на підставі рішення суду, яке втратило чинність, переплата пенсії за цей період складає 4021,58 грн. і підлягала поверненню на рахунки Пенсійного фонду України.

25 січня 2016 року управління винесло рішення № 1 про утримання з ОСОБА_2 надміру виплачених сум пенсій в сумі 4021,58 грн, яке вона оскаржила в судовому порядку. Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 10.03.2016 по справі № 473/772/16-а позов ОСОБА_2 задоволено.

Рішенням комісії про Вознесенському обєднаному УПФ Миколаївської області від

26.09.2016№ 5 переплата пенсії в розмірі 4021,58 була списана.

Позивач зазначив, що у квітні 2017 року ОСОБА_3 проведено доплату невиплачених сум індексації, в звязку з чим залишилась невідшкодованою частина переплати пенсії в сумі 627,44, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

В добровільному порядку ОСОБА_2 сплатити залишок боргу відмовилась.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в уточненій позовній заві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що нічого позивачу не винна, бо її провини невірному нарахуванні пенсії немає, просила в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що Вознесенське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області є територіальним органом Пенсійного фонду України, є юридичною особою та може виступати, як сторона в судовому процесі. Правовідносини, які існують між органами Пенсійного фонду та застрахованими особами, пенсіонерами регулюються нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Пенсіонером, згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», являється особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію або члени її сім»ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках передбачених цим законом. В свою чергу пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім»ї у випадках, визначених цим законом.

Позивач ОСОБА_2 починаючи з 2001 року отримувала в УПФУ в м. Кіровську Луганської області пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1, яка виплачувалась їй у підвищеному розмірі відповідно до ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням УПФУ в м. Кіровську Луганської області від 01.01.2010 року розмір пенсії позивача було зменшено, оскільки на думку УПФУ, посада хронометражиста не відноситься до посад на які розповсюджується дія ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Постановою Вищого адміністративного суду від 03.06.2015 року, рішення попередніх інстанцій, а саме постанову Кіровського міського суду Луганської області від 11.04.2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.08.2011 року було скасовано і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 щодо визнання дій УПФУ м. Кіровська Луганської області неправомірними відносно зменшення розміру пенсії та зобовязання нарахувати і виплатити підвищення до пенсії - відмовлено.

В рішенні касаційної інстанції зазначено, що посада хронометражиста на підземних роботах відноситься до пункту «г» підрозділу 1 розділу 1 списку № 1, яким передбачено зайнятість на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді), тому позивач ОСОБА_2 права на отримання пенсії у розмірі, передбаченому статтею8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не має ( а.с. 27-28).

Судом також встановлено, що постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2016 року позов ОСОБА_2 до Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області про визнання рішення відповідача № 1 від 25.01.2016 року «Про утримання надміру виплачених сум пенсій», яким з ОСОБА_2 стягнуто 4021 грн. 58 коп. було визнано незаконним та скасоване.

Зазначене рішення суду набрало законної сили і було виконане позивачем, про що свідчить рішення комісії при Вознесенському обєднаному управлінні ПФУ Миколаївської області № 5 від 26.09.2016 року.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на положення ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 1166 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою Пенсійного фонду від 21.03.2003 року № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до норм Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 року за № 25-3 - переплата пенсії це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії) виплачених з різних причин понад розмір, встановлений законодавством ( п. 3).

Згідно з п. 4 вказаної постанови суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку та вимоги ст. 1212 ЦК України відповідально до норм якої, якщо особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Позивачем в позовній заяві не зазначено доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 627.44 грн., які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Доказів того, що за переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера, позивач суду не наддав.

Посилання представника позивача на невірний розрахунок пенсії ОСОБА_2 за період з 24.06.2015 року по 30.09.2015 року і визначення її розміру не 4021.58 грн., а з урахуванням індексації- 627.44 грн., тобто 4649.02 грн. не є рахунковою помилкою, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.03.2016 року відповідач ОСОБА_2 довела неправомірність стягнення з неї переплати пенсії 4021 грн. 58 коп. за період з 24.06.2015 року по 30.09.2015 року, а відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вимоги статті 88 ЦПК України та те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні в суд, суд відносить судові витрати по справі за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Вознесенського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії - відмовити.

Судові витрати по справі віднесені за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.А.