АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6584/17 Справа № 409/911/12 Головуючий у 1 й інстанції - Гнєзділов В. Є. Доповідач - Посунся Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 - про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2014 року, посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 09 березня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким останній отримав на споживчі потреби грошові кошти у сумі 230 000,00 грн. зі сплатою 16% річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту - 08 січня 2008 року.

Відповідач належним чином не виконував кредитні зобов'язання, в зв'язку з чим, станом на 02 червня 2010 року у нього виникла заборгованість, яка згідно розрахунку Банку становить 604 323,62 грн., та складається з: - залишок поточної заборгованості за кредитом - 00,00грн.; - залишок простроченої заборгованості за кредитом - 219000,00грн.; - залишок строкової заборгованості по відсоткам - 00,00грн., залишок простроченої заборгованості за відсотками - 150865,95грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 220657,67грн., - штраф за невиконання умов договору (3% від суми кредиту визначеного п.1.1 договору, за кожний випадок) - 13800,00грн., в т.ч. порушення п 3.3.7 - 6900,00грн. п.3.3.8 - 6900,00грн.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 634, 638, 1048, 1050, 1054 ЦК України, встановивши, що відповідач не виконує належним чином зобов'язань за кредитним договором, - районний суд дійшов висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню та стягнув з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 604 323,62 грн.

З вказаним висновком та рішенням районного суду погодитись не можна.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості, апеляційний суд виходить з наступного.

Встановлено, що 09 березня 2006 року між сторонами укладено кредитний договір.

Підпунктом 1.1.1 кредитного договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом усього часу дії договору в розмірі 10450,00 грн. з кінцевим терміном погашення 08 січня 2008 року.

Останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 вніс в серпні 2006 року, що не заперечувалось, а, навпаки, вказано самим позивачем, а з позовом Банк звернувся у вересні 2010 року.

28 квітня 2011 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції залишив без уваги вказану заяву та дійшов помилкового висновку про задоволення вимог Банку, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Відповідно до п. 3.3.8 Договору позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному підпунктом 1.1 договору.

Згідно з підпунктом 4.5 кредитного договору в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснив в серпні 2006 року, а тому за визначенням пункту 4.5 Договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто в жовтні 2006 року.

Оскільки, строк виконання основного зобов'язання було змінено на жовтень 2006 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише у вересні 2010 року, тобто з пропуском 3 річного строку позовної давності.

Після зміни строку виконання зобов'язання - жовтень 2006 року усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, оскільки за вимогою підпункту 4.5 договору позичальник був зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі до вказаної дати, а усі наступні щомісячні платежі за графіком після вказаної дати не підлягали виконанню.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України № 6-900цс16 від 16 листопада 2016 року.

Суд першої інстанції, в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, на вказані положення закону уваги не звернув, не з'ясував належним чином обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, залишив без уваги надану відповідачем заяву про застосування строків позовної давності, в зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог Банку щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить вимогам матеріального та процесуального законів підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з Банку на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1870,00 грн.

Керуючись ст. 307, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 - про стягнення кредитної заборгованості - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1870,00 грн..

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

З.М. Пономарь