АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/872/16-ц
Проваджння № 22-ц/792/2017/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар Гриньова А.М.

з участю : сторін, їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/872/16-ц за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Красилівської міської ради на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2017 року (суддя - Вознюк Р.В.) по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що він є власником ? частки житлового будинку із приналежними до нього господарськими будівлями, а також призначеної для їх обслуговування земельної ділянки площею 0,0552 га по вулиці Грушевського 5/1 в місті Красилів. Проте, поруч із вїздом до його земельної ділянки відповідач, який мешкає поруч самовільно побудував гараж з порушенням будівельних норм, оскільки між будівлями не дотримано протипожежної відстані. Крім того, Красилівською міською радою прийнято рішення про прийняття спірного гаража в експлуатацію та оформлено права власності на нього, чим порушено його законні права та інтереси. Тому, позивач просив визнати недійсними пункт 3 рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради Хмельницької області від 23.02.2012 № 712 «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію гаражів» про затвердження ОСОБА_1 акта про прийняття в експлуатацію гаража по вулиці Михайла Грушевського, 3, загальною площею 27,4 м. кв. та оформлення права власності на нього за встановленою формою, а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 449530 видане Красилівською міською радою ОСОБА_1 на зазначений гараж.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2017 року позов задоволено, визнано недійсним пункт 3 рішення виконавчого комітету

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/2017/17

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 59

Красилівської міської ради Хмельницької області від 23.02.2012 № 712 «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію гаражів» про затвердження ОСОБА_1 акта про прийняття в експлуатацію гаража по вулиці Михайла Грушевського, 3, загальною площею 27,4 м. кв. та оформлення права власності на нього за встановленою формою; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САЕ № 449530 видане Красилівською міською радою ОСОБА_1 на гараж загальною площею 27,4 м. кв. розташований за адресою: Хмельницька область, Красилівський район, м. Красилів, вул. Михайла Грушевського (вулиця 50 років Жовтня), 3.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

ОСОБА_1 не погодився з таким рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, посилається на невідповідність висновків суду дійсним обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що позивач пропустив строк позовної давності для подачі даного позову. Крім того, на думку апелянта, ОСОБА_2 є неналежним позивачем у справі оскільки належна йому частина житлового будинку також належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 яка не була залучена до розгляду справи. Також, судом не прийнято до уваги той факт, що спеціальна комісія виїжджала на місце здійснювала перевірку чи були дотримані правила та будівельні норми при будівництві гаража, про що був складений відповідний акт про прийняття гаража в експлуатацію, який був затверджений рішенням Красилівської міської ради № 712 від 23.02.2012, тому суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про можливість визнання недійсним свідоцтва про право власності на гараж. Крім того, апелянт вказує, що позивач при проведенні приватизації належної йому земельної ділянки фактично збільшив її площу за рахунок частини проїзду.

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, апелянт просив, скасувати рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2017 року та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові.

Красилівська міська рада також не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, апелянт зазначає, що судом не прийнято до уваги, що до 5.08.1992 не існувало жодного нормативно-правового акта, згідно якого громадяни мали вводити в експлуатацію будівлі та споруди збудовані ними. Гараж ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради від 13.02.1990 «Про затвердження протоколу міжвідомчої комісії від 13 лютого 1990 року» був збудований з дозволу адміністрації Красилівського ремонтно-транспортного підприємства, крім того, на момент прийняття рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради № 712 від 23.02.2012 «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію гаражів» земельна ділянка, на якій побудований гараж знаходиться на праві постійного користування Красилівського ремонтно-транспортного підприємства. Також, апелянт вказує на пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки йому було достеменно відомо з 2011 року що у ОСОБА_1 була відсутня технічна документація на побудований гараж.

Тому, Красилівська міська рада, також просила скасувати рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 3 листопада 2017 року та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 5 вересня 2009 року на праві спільної часткової власності став власником ? частини квартири АДРЕСА_1, яка складалась з трьох житлових кімнат, кухні, коридорів. Іншим співвласником ? частини даної квартири з 5 вересня 2008 року є ОСОБА_4

Попередніми власниками квартири на земельній ділянці біля будинку самочинно без відповідної дозвільної документації в 1985 році було побудовано хлів та літню кухню, а в 1986 році гараж, право власності, на які забудовниками не було оформлено у встановленому законом порядку.

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради № 1236 від 16 червня 2009 року вирішено визнати право оформити документацію з послідуючим узаконенням ОСОБА_2 та ОСОБА_4 добудови літньої кухні, гаража, сараю на земельній ділянці по вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів Хмельницької області.

23 червня 2009 року на підставі вказаного рішення до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно внесено відомості про наявність за адресою вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів Хмельницької області обєктів нерухомості у вигляді хліва, літньої кухні, гаража. При цьому, у витягу з реєстру у вигляді примітки зазначено, що вказані обєкти узаконені відповідно до рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради № 1236 від 16 червня 2009 року.

1 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено договір про порядок користування квартирою № 1 по вул. Грушевського, 5 в м. Красилів. Порядок користування допоміжними приміщеннями хлівом, літньою кухнею, гаражем між сторонами визначений не був.

На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 4 серпня 2011 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, площею 0,0552 га по вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів.

Відповідач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 «Б» кв. № 53.

До 2 квітня 2014 року земельна ділянка по вул. Грушевського, 1 в м. Красилів перебувала в постійному користуванні Красилівського ремонтно-транспортного підприємства.

В 1985 році з дозволу Красилівського ремонтно-транспортного підприємства без відповідних дозвільних документів на даній земельній ділянці іншою особою було здійснено будівництва гаража, розміром 6х4 м., який в послідуючому перейшов в користування ОСОБА_1

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради від 13 лютого 1990 року постановлено громадянину ОСОБА_1 оформити документацію на будівництво гаража, розміром 6х4 м., збудованого з дозволу адміністрації Красилівського ремонтно-транспортного підприємства по вул. 50-річчя Жовтня, 1 (на даний час вул. Грушевського) кв. 53 в м. Красилів. Зобовязано забудовника одержати в технічному бюро необхідну документацію до 13 березня 1990 року.

Актом комісії, утвореної рішенням Красилівського міськвиконкому , про прийняття в експлуатацію гаража по вул. Грушевського, 3 в м. Красилів 24.11.2011 року ( до зміни адреси вул. Грушевського,1) встановлено, що на гараж оформлено відповідну документацію, гараж побудовано на виділеній земельній ділянці, розмір 6,74х5.05 м., загальною площею 27,4 кв.м., забудовник ОСОБА_1

Рішенням виконавчого комітету Красилівської міської ради № 712 від 23 лютого 2012 року затверджено даний акт про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності за встановленою формою ОСОБА_1 на гараж по вул. Грушевського, 3 в м. Красилів загальною площею 27,4 м. кв.

ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на зазначений гараж.

Земельні ділянки по вул. Грушевського 5/1 та Грушевського, 3 є суміжними між собою.

За висновком експертного дослідження, виконаного на замовлення позивача, відстань від будівлі гаража по вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів до нежитлової будівлі відповідача, розміром 6,8х5,1 м, що знаходиться на землях загального користування складає 4,2 м та не відповідає мінімальній протипожежній відстані, яка згідно державних будівельних норм і правил становить 6,4 м.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та світлинами обєктів нерухомості сторін.

У відповідності до норм статей 3, 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

За роз'ясненнями п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з позовом про знесення самочинного будівництва у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати недійсним рішення виконавчого комітету Красилівської міської ради про прийняття в експлуатацію гаража по вул. Грушевського, 3 в м. Красилів та оформлення права власності, а також свідоцтво право власності на даний гараж, видане ОСОБА_1, посилаючись на те, що будівництво спірного гаража було самочинним, здійснено з порушення будівельних норм і правил та порушує його права як суміжного землевласника та створює загрозу пошкодження його майна, життю і здоровю членам його сімї внаслідок порушення норм мінімальної протипожежної відстані між будівлями.

Однак, судом встановлено, що спірний гараж відповідача по вул. Грушевського, 3 в м. Красилів було побудовано в 1985 році, а гараж позивача по вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів побудовано в 1986 році після будівництва спірного гаража попередніми власниками. Фактично будівництво спірних будівель здійснювалось одночасно, що підтверджується дослідженими доказами, рішеннями органів виконавчої влади та матеріалами інвентарної справи.

При цьому, обидва гаражі були самочинним будівництвом, будувались без відповідних дозвільних документів позивач узаконив самочинне будівництво в 2009 році, а відповідач в 2012 році.

Отже, з врахуванням того, що обидві будови були фактично самочинним будівництвом, гараж позивача був побудований пізніше спірного приміщення гаража відповідача, тому відсутні підстави вважати, що розташування будівлі спірного гаража порушує права позивача, адже саме забудовник гаража, який належить позивачу, здійснив будівництво після будівництва спірного приміщення і саме дії забудовника гаража по вул. Грушевського 5/1 в м. Красилів призвело до такого розташування цих споруд, а не дії відповідача.

Також, слід звернути увагу, що будівництво спірного гаража здійснив не відповідач, а інша особа, право користування на гараж перейшло до відповідача після його побудови.

З врахуванням викладеного, колегія суддів, приходить до висновку, що права позивача з боку відповідачів внаслідок недотримання між будівлями гаражів сторін протипожежних відстаней не порушено, оскільки по справі встановлено, що обидві будівлі було побудовано без відповідних дозвільних документів, така відстань між будівлями виникла не з вини відповідача, а саме при здійсненні будівництва гаража позивача забудовником вже після побудови спірного гаража відповідачем і саме на забудовнику гаража позивача лежав обовязок щодо дотримання належних відстаней між приміщеннями.

При цьому, інших доказів в підтвердження того, що права позивача як суміжного землекористувача порушується внаслідок будівництва гаража апелянтом до суду надано не було, не здобуті такі докази і судом.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та помилково задовольнив позов, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги Красилівської міської ради, ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду від 3 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення :

В позові ОСОБА_2 до Красилівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення та свідоцтва про право власності на нерухоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 січня 2018 року.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підпис) Р.С. Гринчук

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом ОСОБА_6