Справа № 299/2417/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю., секретарі Чучка Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Колективного підприємства "Агрошляхбуд" на рішення Виноградівського районного суду від 04 травня 2017 року по справі №299/2417/16-ц (головуючий Левко Т.Ю.),

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до КП «Агрошляхбуд» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, мотивуючи тим, що в липні 2001 року позивача було прийнятий на посаду головного механіка у відповідача і 10.08.2016 року наказом по підприємству № 42, було звільнено із займаної посади згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України. Дане звільнення позивач вважає незаконним та безпідставним, так як жодного розкрадання майна КП «Агроншяхбуд» не здійснював, до нього не застосовувалися заходи щодо притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності, або заходи громадського впливу, вироку суду відносно нього, що набрав законної сили, чи постанови органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу не має.

В порушення вимог ст. 47 КЗпП України із наказом про звільнення з роботи його ознайомлено не було та копія наказу йому не видавалась, а також не надсилалась поштою.

У відповідності до ст. 31 ЦПК України позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та просив суд поновити його на посаді головного механіка КП "Агрошляхбуд", стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.08.2016 року по 24.01.2017 року у сумі 13 105,25 грн., нараховану, але не виплачену заробітну плату за липень 2016 року у сумі 4134.00 грн. та за серпень у сумі 12 782,11 грн., а також моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Заподіяну моральну шкоду мотивує тим, що в результаті порушення законних прав на працю, у звязку з незаконним звільненням, відповідач позбавив позивача гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти собі та своїй сім'ї на життя. Вказані незаконні дії відповідача призвели до моральних переживань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не має засобів для забезпечення належного рівня життя своїй сім'ї. Всі зазначені моральні страждання, нанесені йому незаконними діями відповідача негативно відображаються на його здоров'ї - він захворів і потрапив на стаціонарне лікування до Виноградівської ЦРЛ.

Рішенням Виноградівського районного суду від 04 травня 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного механіка колективного підприємства "Агрошляхбуд" з 10 серпня 2016 року.

Стягнуто з колективного підприємства «Агрошляхбуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.08.2016 року по 24.01.2017 року у сумі 13 105,25 грн., нараховану, але не виплачену заробітну плату за липень 2016 року у сумі 4134,00 грн. та за серпень 2016 року у сумі 12 782,11 грн. та 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з КП «Агрошляхбуд» на користь ОСОБА_1, 03.11.1952 року судовий збір у розмірі 345,12 грн.

Стягнуто з КП «Агрошляхбуд» на користь держави 1102,40 грн. судового збору.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погодившись із даним рішенням суду, КП "Агрошляхбуд" подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки, підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як відповідно до ст. 149 КЗпП України, за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнення, згідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. Отже, посилання суду на те, що до позивача не застосовувались заходи дисциплінарного стягнення до винесення наказу про звільнення, не відповідає дійсності, оскільки саме звільнення вже є самостійним дисциплінарним стягненням відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України. Встановивши, що звільнення працівника проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до профспілкового органу, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду профспілкового органу в дачі згоди на звільнення працівника, розглядає спір по суті. Крім того, суд не вправі визнавати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не повязували звільнення. Якщо обставини, які стали підставою звільнення в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація і суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю.

Заслухавши пояснення представника КП "Агрошляхбуд" ОСОБА_2, яки підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Встановлено, що з липня 2001 року ОСОБА_1 працював на КП Агрошляхбуд" на посаді головного механіка і наказом керівника КП "Агрошляхбуд" № 42 від 10 серпня 2016 року "Про звільнення з роботи ОСОБА_1М.", позивача звільнено з роботи за систематичне невиконання трудових обов'язків (неодноразові невиконання вказівок керівника підприємства та виконавчого директора) пункт 3 статті 40 КЗпП України.

Підстави для видачі наказу зазначено акт № 4 від 10.08.2016 року, акт № 5 від 10.08.2016 року, доповідна Безпеки Універсал, які суду не були надані.

Згідно пункт 3 статті 40 КЗпП України, трудовий договір може бути розірвано власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються у разі порушення трудової дисципліни.

Систематичне порушення трудової дисципліни працівником має місце, коли дисциплінарне чи громадське стягнення за порушення трудової дисципліни накладаються на працівника протягом року, з дня застосування стягнення за перше правопорушення.

Відповідно до ст.149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п.3 ст.40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення.

Підставою звільнення працівника може бути лише безпосереднє порушення трудової дисципліни чи невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, за наявності застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення.

Доказів застосування до позивача заходів дисциплінарного чи громадського стягнення, які мали місце до винесення наказу про звільнення позивача, суду не надано і таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні підстави звільнення позивача, обґрунтовано вважав, що звільнення ОСОБА_1 проведено із порушенням вимог трудового законодавства.

ОСОБА_1 є керівником профспілкової організації КП «Агрошляхбуд», що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій (а.с. 218-219).

На вимогу Апеляційного суду Закарпатської області від Виноградівської районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу надійшла відповідь, що обґрунтоване подання від КП «Агрошляхбуд» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 із посади головного механіка до Виноградівської районної профспілкової організації працівників агропромислового комплексу на протязі 2016-2017 років не надходило.

Щодо надання згоди на звільнення ОСОБА_1 із посади головного механіка КП «Агрошляхбуд» Виноградівська районна профспілкова організація працівників агропромислового комплексу відмовляє у наданні згоди на звільнення (а.с. 229, 230).

Згідно розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача у звязку з незаконним звільненням, доданого позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.08.2016 року по 24.01.2017 року, з врахуванням індексації за період з червня 2016 року по січень 2017 року, складає 13 105,25 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При звільненні позивачу також не виплачено заробітну плату за липень 2016 року у сумі 4134,00 грн. та за серпень 2016 року у сумі 12 782,11 грн., які також слід стягнути із відповідача.

Із врахуванням характеру порушення прав позивача, глибини душевних страждань, керуючись засадами розумності та справедливості, суд першої інстанції обгрунтовано визначив розмір моральної шкоди 1000 грн., яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Колективного підприємства "Агрошляхбуд" залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 04 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.12.2017 року.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_4