Справа № 336/3086/17
Провадження № 2/336/1800/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1 666,53 грн. за договором № 5044595 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) від 16.06.2015 року, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без його участі до суду не надходило, а тому на підставі статей 224 226 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.3, 1.5 договору № 5044595 про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) від 16.06.2015 року (надалі по тексту - Договір від 16.06.2015 року) для здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «КРЕДОБАНК» (банк) встановлює по рахунку № 984,надалі рахунок, ліміт кредитування в сумі, на строк та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку для тарифного пакету START, умовах якого обслуговується рахунок. Банк встановлює максимальну суму ліміту кредитування по рахунку в розмірі 20 000,00 грн., при забезпеченні клієнтом поступлень коштів на рахунок з джерел зазначених в цьому договорі за один календарний місяць (протягом перших чотирьох календарних місяців з дати укладення цього договору), в сумі, що становить або перевищує 1 000,00 грн. Ліміт кредитування встановлюється терміном на 12 календарних місяців, починаючи з дати первинного встановлення суми ліміту кредитування, алене довше події, яка настане раніше:

- припинення обслуговування рахунку на умовах тарифного пакету;

- припинення надходжень /інших регулярних надходжень на рахунок в обсязі, визначеному цим договором.

-припинення перебування клієнта в трудових відносинах з ТОВ "Тотус тревелінг компані лімітед" (організація);

- припинення дії договору про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб, укладеного організацією з банком.

За користування кредитом, отриманим за цим договором, клієнт сплачує банку проценти у розмірі 30% річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Клієнт виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплати процентів, неустойки шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на рахунок, визначений у пункті 1.1. договору (пункти 1.16, 1.17 Договору від 16.06.2015 року).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань зі сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого у відповідача, станом на 02.03.2017 року, виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 1 666,53 грн., у тому числі:

- 1176, 38 грн. заборгованість за кредитом;

- 184,69 грн. - прострочені відсотки;

- 32,64 грн. -прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

- 58,82 грн. - нараховані відсотки;

- 214,00 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 128 Цивільного процесуального кодексу України, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що 16.06.2015 року між сторонами було укладено договір, за умовами якого позивач надає ОСОБА_1 (клієнт) кредит з максимальним лімітом кредитування по рахунку в розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 30 % річних.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України про Договір позики, якщо інше не встановлено законодавством і не випливає із суті кредитного договору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо надання відповідачу кредиту виконав належним чином, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої Наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 року № 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 58-59 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідач (позичальник) свої зобов'язання за договором кредиту не виконав належним чином, допустив порушення своїх зобов'язань по сплаті кредиту та процентів за. Розрахунки, надані позивачем не оспорив, не подав доказів на їх спростування повне або часткове.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували наявність розбіжностей у сумі взаєморозрахунків, а також таких, які б спростовували здійснений позивачем розрахунок суми боргу, відповідачем суду також не надано, а тому, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості за Договором від 16.06.2015 року по кредиту в розмірі 1176, 38 грн., 184,69 грн. заборгованість про простроченим процентам, 58,82 грн. заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом, 32,64 грн. -прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем, в порядку статей 10 та 60 Цивільного процесуального кодексу України не спростований.

Розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи виконаний у відповідності до умов Договору від 16.06.2015 року, і оскільки він не оспорюються відповідачем, то приймається судом як достовірний.

Згідно з частиною статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 1.30 Договору від 16.06.2015року сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитними правовідносинами, клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної пунктом 1.4 цього договору, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення.

Позивачем в якості наслідків порушення зобов'язання у відповідності до даного пункту Договору від 16.06.2015року було нараховано пеню на загальну суму 214,00 грн.

Дії відповідача є порушенням вимог Договору від 16.06.2015року, що є підставою для застосування відповідальності за умовами Цивільного кодексу України, відтак позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1пені на загальну суму 214,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вулиця Сахарова, будинок 78, , р/р 290999901 в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365) заборгованість за Договором № 5044595 від 16.06.2015 року в розмірі 1 666, 53 грн. (одна тисяча шістсот шістдесят шість) грн. 53 коп., яка складається з: неповернутої суми кредиту у сумі 1176, 38 грн., прострочених відсотків у сумі 184, 69 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту у сумі 32, 64 грн., нарахованих відсотків у сумі 58, 82 грн., пені у сумі 214, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вулиця Сахарова, будинок 78, , р/р 290999901 в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365) понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Я.Р. Марко