Провадження № 2/219/4665/2017
30 листопада 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої-судді Чопик О.П.,
при секретарі Чубикало О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1, в якому зареєстрований також відповідач ОСОБА_3, її колишній чоловік. Зазначає, що відповідач з 2014 року за місцем реєстрації не проживає та не користуються спірним приміщенням, не здійснює витрати на його утримання; шлюб між ними розірвано. У зв'язку з цим просить суд визнатиОСОБА_3, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позовних вимог.
Відповідач, належним чином повідомлений у відповідності до вимог частини 5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, і на підставі частини 2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2017 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
З урахуванням ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, укладеного 26 вересня 2012 року між ОСОБА_5, як продавцями, та ОСОБА_6, як покупцем, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області Бойко Я.С., реєстровий номер 1885 (а.с.7-8, 9-12, 16-21).
Згідно з заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 березня 2016 року, шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 змінено прізвище на дошлюбне «ОСОБА_2». Рішення набрало законної сили 19 квітня 2016 року (а.с.15).
Довідкою про склад сім'ї за №3112, виданою 18 жовтня 2017 року головою квартального комітету №3 ОСОБА_8, стверджується, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, її донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та відповідач - колишній чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який не проживає у вказаному будинку з 2014 року по теперішній час, та з яким позивач розлучена (а.с.14).
Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Актом обстеження приміщення, складеним 1 листопада 2017 року комісією в складі сусідів, затвердженого головою квартального комітету №3 ОСОБА_10, стверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, не проживає у АДРЕСА_1 з 2014 року (а.с.13).
Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ними та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.319, 346, 405 Цивільного кодексу України, суд
позовОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, задовольнити.
ВизнатиОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Стягнути зОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) грн сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик