АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/745/17 Справа № 191/3505/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Самокиша О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 державна районна адміністрація, приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області - про визнання причини пропуску строку для прийняття спадщини поважною, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2А просить скасувати заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та матеріалами справи встановлено, що 19 вересня 1995 року померла матір позивача - ОСОБА_6., а 20 серпня 1997 року помер його батько - ОСОБА_7.

15 жовтня 2010 року помер брат позивача - ОСОБА_8.

ОСОБА_9 Довідки № 434 від 21.09.2015 року виконкому Кислянської сільської ради Синельниківського району, - ОСОБА_7 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) після смерті батька, оскільки він, не прийняв спадщину після померлого батька.

ОСОБА_9 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41304099, виданого 25.08.2015 року, інформація про відкриття спадкової справи після померлого 20.08.1997 року ОСОБА_7 станом на 25.08.2015 року у спадковому реєстрі відсутня.

ОСОБА_9 витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41084038, виданого 30.07.2015 року, інформація про наявність заповітів ОСОБА_7 у спадковому реєстрі відсутня.

ОСОБА_9 листа приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області № 7/01-16 від 12.01.2016 року після померлого 20 серпня 1997 року ОСОБА_7 спадкова справа не заведена.

Керуючись ст..ст. 549 ЦК УРСР, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, враховуючи, що позивач спадщину після померлого батька не прийняв ні в звязку з подачею заяви про прийняття спадщини, ні в звязку із фактичним вступленням в управління або володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини з померлим не проживав, поважних причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини не вказав, ніхто із інших спадкоємців також не прийняли спадщину, - районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому, районний суд обґрунтовано визнав неповажними посилання ОСОБА_2 на те, що він був впевнений про існування заповіту на іншого родича, так як вказана обставина не повязана із обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які б перешкоджали позивачеві прийняти спадщину після смерті батька у законні строки.

Що ж стосується позовних вимог про визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті свого батька, апеляційний суд вважає, що районний суд також обґрунтовано відмовив в задоволенні вимог в цій частині, з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно Довідки архівного відділу ОСОБА_5 районної ради ОСОБА_7 з 1 березня 1939 року по 1986 рік працював безперервно різноробочим, скотарем та конюхом в колгоспі «Комунар» Кислянської сільської ради.

На підставі рішення Кислянської сільської ради від 15 грудня 1993 року КСП «Комунар» видано Державний акт на право колективної власності на землю.

Як вбачається із ОСОБА_5 районної державної адміністрації колгосп «Комунар» був перереєстрований в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «Комунар».

В протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП «Комунар» за 1994-2000 роки відомості про прийняття та звільнення ОСОБА_7 відсутні.

В протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП «Комунар» за 1995 рік список-додаток до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Комунар» відсутній.

Відомості про надання сертифікату на право на отримання земельної ділянки ОСОБА_7 відсутні.

ОСОБА_9 довідки від 10.10.2016 року управляння адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.10.1995 року по день смерті 20.08.1997 року.

Таким чином, є встановленою судом та обставина, що при житті ОСОБА_7 у встановленому законом порядку не заявив про своє право на спірний земельний пай.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» для того, щоб набути право на земельну частку (пай) необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом КСП на час отримання акта про право колективної власності на землю; щоб була внесена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю; щоб КСП отримало акт про право колективної власності на землю.

Враховуючи зазначене та вимоги ст. 5 ЗК України в редакції 1990 року, ст. 1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 2 Указу Президента України № «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ч.1 ст.1, ст.5 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 1992 року, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, оскільки померлий ОСОБА_7 не набув права власності на земельну ділянку (пай), в звязку з чим відсутнє право на спадкування. При цьому, районний суд обґрунтовано не взяв до уваги список громадян членів КСП, де померлий значиться під № 107, оскільки вказаний документ не підтверджує факт набуття останнім права власності на спірну нерухомість.

Доводи апелянта в скарзі про те, що районний суд не мав законної підстави для застосування позовної давності за умови відсутності заяви відповідача про таке застосування, - є безпідставними та надуманими, оскільки спірні правовідносини стосуються пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, а не загального строку позовної давності, про що в оскаржуваному рішенні взагалі не йшлося.

Твердження ОСОБА_2 про те, що його померлий батько під час розпаювання землі був колгоспним пенсіонером, а тому мав право на земельну частку (пай) та по 05 вересня 1995 року проживав на території новоствореного КСП «Комунар», що підтверджується належними доказами, - не впливають на законність оскаржуваного рішення, оскільки в порушення ст..ст. 10, 60 ЦПК України належних та допустимих доказів того, що спадкодавець набув право власності на земельну частку (пай) ні суду першої інстанції, ні апеляційній інстанції надано не було.

Крім того, факт недоведеності поважності причини пропуску строку для прийнятті спадщини, є підставою для відмови в задоволенні позову в частині визнання права власності на земельну частку (пай), оскільки позивач позбавлений права на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

Інші доводи не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Зважаючи на викладене, висновки, зазначені у судовому рішенні, зроблені на підставі повного та всебічного зясування всих обставин справи, - апеляційний суд вважає, що районний суд ухвалив законне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстав для його зміни чи скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_10