РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/12253/16-ц

пр. № 2/759/972/17

21 вересня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та стягнення збитків,

встановив:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року через свого представника заявив позов про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 25042 грн. в порядку реституції за недійсним договором купівлі-продажу.

В наступному позивач змінюва підстави, предмет позову, збільшував розмір вимог, і в кінцевому просив визнати договір купівлі-продажу дійсним, стягнути з відповідача на відшкодування збитків завданих неналежним виконанням договору в сумі 270771 грн. 10 коп., що складається із: 9500 грн. - передоплата за договором; 8428 грн. 10 коп. - неустойка згідно договору; 252843 грн. - пеня відповідно до приписів ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позов мотивовано тим, що 23 вересня 2015 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 23/09/15-А-ЕС, за яким відповідач зобов'язався у тридцятиденний строк, з моменту передоплати, надати послуги з продажу, доставки та установки товару, а саме шафи-купе, проте такі зобов'язання не виконав.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, надав пояснення, що зводяться до викладеного в заяві про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило.

Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів.

Судом встановлено таке.

23.09.2015 року між ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу № 23/09/15-А-ЕС (далі - Договір) і ФОП ОСОБА_2, за яким перший продає, а другий купує шафу-купе по цінам вказаним в специфікації (додаток №1), і ескізу (додаток №2).

Загальна ціна договору складає 13 550 грн. (п.п. 2.2 договору).

На виконання п. 5.3 договору позивачем здійснено передоплату у розмірі 70% від ціни договору, а саме 9500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 23.09.2015р.

Відповідно до п. 4.1. договору, Продавець зобов'язується передати Покупцеві товар протягом 30 (тридцяти) днів від дати зарахування на розрахунковий рахунок Продавця передоплати.

Проте такі зобов'язання відповідачем не виконані, на що вказує наявність цього спору.

Оскільки, сторони досягли згоди на укладення договору, узгодили всі істотні умови договору і вчинили необхідні дії на виконання його умов, сам договір не суперечить чинному законодавстві, то суд приходить до висновку про те, що договір є укладеним, а тому визнанавати договір дійсним потреби не має.

Разом з тим, суд вважає, що відповідач фактично відмовився від виконання договору.

Згідно зі ст. 665 ч.1 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець, відповідно до ст. 693 ч. 2 ЦК України, має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наведеного суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача повернення попередньої оплати за договором в сумі 9500 грн., та неустойку (пеню) відповідно до п. 7.2 договору в розмірі 0,1 % від суми товару за кожний день прострочення, що станом на 22.06.2017р. становить 8 428 грн. 10 коп. (622 (кількість днів прострочення ) х 0,1 % від 13 550 грн. (ціна договору)), а тому відповідні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позову про стягнення з відповідача пені відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», то в їх задоволенні слід відмовити, оскільки така пеня може бути нарахована лише у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг), в той час як предметом спору є правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу. До того ж неустойка сторонами визначена безпосередньо у договорі.

Отже позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків суду.

За такого рішення, судові витрати у справі мають бути розподілені між сторонами пропорційно задоволеної частки вимог, відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та стягнення збитків задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, свідоцтво сер. НОМЕР_3, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_2) 17928 грн. 10 коп. на відшкодування збитків, та 551 грн. 20 коп. судового збору, а всього стягнути 18479 (вісімнадцять тисяч чотириста сімдесят дев'ять) грн. 30 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Сенько М.Ф.