АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2221/16-ц 22-ц/774/798/К/17
Справа № 211/2221/16-ц Головуючий в 1 інстанції Бардін О.С.
Провадження №22ц/774/798/К/17 Доповідач Барильська А.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» - ОСОБА_3,

представника управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради ОСОБА_4,

представника виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження майна, який уточнив 14.11.2016 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 лютого 2016 року біля другого підїзду будинку № 94 по вулиці Димитрова (в теперішній час Героїв АТО) у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на його автомобіль впало дерево, чим його майну було завдано збитків на суму 55 231 грн. 62 коп., що підтверджується висновком авто товарознавчого дослідження № Д35/02/16 від 19.02.2016 року.

В той же день ним були викликані представники Довгинцівського відділення поліції та направлено їм заяву за фактом пошкодження автомобіля на прибудинковій території житлового будинку, на що відділенням поліції згідно письмової відповіді від 19.02.2016 р. рекомендовано звернутися за вирішенням даного питання до суду.

Крім того, представниками ТзОВ «Комбінат благоустрою» та ним було складено акт про те, що 14.02.2016 р. біля 2-го підїзду будинку № 94 по вулиці Димитрова (Героїв АТО) у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу відбулося падіння дерева, внаслідок чого було пошкоджено його автомобіль.

Причиною завдання шкоди його автомобілю є неналежне виконання відповідачами норм чинного законодавства щодо здійснення нагляду за станом зелених насаджень та догляду за ними.

Позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь майнову шкоду в сумі 55231 грн. 62 коп., моральну шкоду в сумі 6000 грн., витрати на проведення експертного авто товарознавчого дослідження в сумі 1500 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та суму сплаченого судового збору.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 лютого 2017 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 08.02.2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Комбінат благоустрою» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 55231 грн. 62 коп.; моральну шкоду в сумі 1000 грн.; витрати по справі судовий збір в сумі 1103 грн. 52 коп.; витрати на проведення експертизи в сумі 1500 грн.

В іншій частині в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову до відповідачів управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, а також в частині часткового стягнення моральної шкоди й відмови у стягненні витрат на правову допомогу, та постановлення нового рішення в цій частині про повне задоволення цих позовних вимог.

Так, позивач вважає, що відповідачі несуть солідарний обовязок по слідкуванню за станом зелених насаджень у місті: зокрема УБЖП, як балансоутримувач зелених насаджень і житлових будинків та орган місцевого самоврядування, який координує роботу по догляду за обєктами благоустрою у місті, Виконком Довгинцівської районної у місті ради, як орган місцевого самоврядування, який здійснює огляд зелених насаджень та надає дозволи на їх знесення та ТОВ «Комбінат благоустрою», як управитель житлового будинку і прибудинкової території, де знаходилось дерево та як безпосередній виконавець послуг з омолодження і спилу дерев.

Тому на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міської ради затвердженого рішенням Криворізької міської ради № 2309 від 27.11.2013 р., Рішення Криворізької міської ради № 3651 від 23.11.2005 р. «Про затвердження правил благоустрою у м. Кривому Розі» наполягає на солідарному стягненні з відповідачів завданої йому шкоди.

Крім того вважає, що розмір стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди є заниженим та не відповідає ступеню його душевних хвилювань та втрат.

Також позивач наполягає на солідарному відшкодуванні відповідачами витрат, понесених ним на правову допомогу, які підтверджені актами наданих послуг.

В апеляційній скарзі представник відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість рішення суду першої інстанції та неповноту дослідження обставин справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначив, що послуга з утримання прибудинкової території не включає в себе безпосередньо утримання зелених насаджень, ця послуга, яка надається відповідачем полягає в її прибиранні, а не утриманні зелених насаджень. Натомість обовязок з утримання зелених насаджень покладено на спеціалізовані підприємства, організації зеленого господарства, які укомплектовані спеціальною технікою та механізмами, кваліфікованими спеціалістами на умовах договору з балансоутримувачем. Така діяльність здійснюється за відповідного фінансування з коштів місцевого бюджету, які на рахунок відповідача не перераховувались та не перераховуються. Тож, представник відповідача вважає, що позивачем не надано жодного доказу того, що впале на його транспортний засіб дерево знаходилось на обслуговуванні відповідача ТОВ «Комбінат благоустрою» або на його балансі.

Також, представник відповідача зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки Акту від 14.02.2016 року про падіння дерева, в якому не встановлено стану впалого дерева, оскільки доказів незадовільного стану дерева до суду не надано.

Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем належний йому транспортний засіб було залишено на території багатоквартирних будинків, що є порушенням з його боку правил ПДД, до того ж 14.02.2016 року згідно даних авіаметеорологічної станції ОСОБА_6 14.02.2016 року вітер був дуже сильний, який прирівнюється до сильного шторму, тобто в той день було оголошено штормове попередження. Відтак, транспортний засіб позивача було пошкоджено випадково, отже згідно ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та пошкодження (псування) майна повинен нести його власник.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» залишити без задоволення.

В запереченнях на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

В запереченнях на апеляційну скаргу управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради просить залишити без задоволення апеляційні скарги ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою», рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг та заперечень на них, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію серії СХХ 824304 автомобіль НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 (а.с.7 копія свідоцтва).

14 лютого 2016 року о другій половині дня на автомобіль НОМЕР_1, який належить позивачеві ОСОБА_1, який був припаркований біля другого підїзду будинку № 94 по вулиці Героїв АТО (Димитрова) в м. Кривому Розі, впало дерево.

Факт падіння дерева на автомобіль НОМЕР_2 підтверджується актом ТзОВ «Комбінат благоустрою» (а.с. 9 копія акту).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д35/02/16 від 19 лютого 2016 р., сума матеріального збитку з врахуванням величини втрати товарної вартості спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 в цінах на дату 16.02.2016 р. складає 55231,62 грн. (а.с. 11-27 копія висновку).

Спір виник з приводу встановлення особи, яка має нести відповідальність за шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Skoda Octavia А5», внаслідок падіння дерева біля під`їзду будинку № 94 по вулиці Героїв АТО (Димитрова) в місті ОСОБА_6.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою»про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля та відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідачів завданої шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що саме ТОВ «Комбінат благоустрою», як балансоутримувач зелених насаджень у місті ОСОБА_6, несе відповідальність за шкоду завдану майну позивача, неналежним утриманням зелених насаджень на території міста ОСОБА_6.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до п.2.1, 5.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105 (далі Правила), на конкурсних засадах державними або місцевими органами влади призначаються підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства та є їх балансоутримувачами.

На підставі п.5.5. Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі цих об'єктів.

Статтею 28 ЗУ "Про благоустрій населених пунктів" встановлено окремий порядок щодо охорони та утримання зелених насаджень, п. 3 якого встановлено, що видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, згідно п. 13.2.1. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року N 105 (надалі - Правила) видалення окремих засохлих дерев та кущів відноситься до поточного ремонту на об'єктах благоустрою зеленого господарства. За організацію поточного ремонту, планування/прийняття робіт, складання кошторису, поданням щорічних розрахунків до органу місцевого самоврядування, згідно Правил п. 13.2.3. 13.2.4., є відповідальним балансоутримувач.

Відповідно до п. 6.2. Правил, балансоутримувачі зобов'язані проводити інвентаризацію та паспортизацію об'єктів благоустрою відповідно до планів та в межах виділених органами місцевого самоврядування коштів.

Розділ 10 Правил встановлює, що для раціонального використання трудових і матеріальних ресурсів під час будівництва і експлуатації об'єктів зеленого господарства слід розробляти технологічні карти.

Згідно п.5.2. Положення про систему моніторингу зелених насаджень у містах і селищах міського типу України, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 4 серпня 2008 року N 240, з метою контролю за станом зелених насаджень міст та селищ міського типу, балансоутримувач об'єкта благоустрою зеленого господарства здійснює їх загальні, часткові та позачергові огляди.

Загальні огляди проводяться двічі на рік - навесні та восени. Під час загального огляду обстежують усі елементи, а під час часткового - лише окремі елементи об'єктів благоустрою зеленого господарства. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України Про благоустрій населених пунктів до обєктів благоустрою відносяться і прибудинкові території, а елементами благоустрою є, зокрема, зелені насадження на прибудинкових територіях (ст.21 п.2).

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 N 76, прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

Стаття 42 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками, однак, відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Положення ст. 126 Земельного кодексу України визначають, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Отже, власником (особою, яка зобов'язана утримувати майно, що їй належить) зелених насаджень є власник земельної ділянки, на якій вони розташовані, тобто, власником зелених насаджень біля будинку №100 по вулиці Димитрова в місті Кривому Розі є територіальна громада, оскільки ці землі є комунальною власністю.

Згідно рішення Криворізької міської ради від 30.12.2010 року № 119, УБЖП виконкому Криворізької міської ради було визначено структурним підрозділом виконавчих комітетів органів міської ради.

Згідно з підпунктом 7 пункту „ а ст.30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 21.05.1997 року до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення; охорона зелених насаджень і водойм тощо.

Згідно п.3.29 Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради, затвердженого рішенням сесії Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 159, організація робіт по благоустрою міста покладена на цей орган.

На підставі п.1.4 цього Положення УБЖП виконкому Криворізької міської ради є самостійною юридичною особою, має самостійний баланс та розрахункові рахунки, тобто може виступати позивачем, відповідачем, третьою особою у судах і нести відповідальність за позовом.

Згідно рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.12.2011 року Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення Довгинцівського району м. Кривого Рогу до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Довгинцівського району не входить послуга з утримання зелених насаджень.

Отже, на підставі наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що саме УБЖП виконкому Криворізької міської ради є належним відповідачем по справі, та саме з УБЖП виконкому Криворізької міської ради має бути стягнуто матеріальне відшкодування, висновок суду першої інстанції про стягнення з ТОВ «Комбінат благоустрою», колегія суддів вважає помилковим, оскільки згідно п.3.29 Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради, затвердженого рішенням сесії Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 159, організація робіт по благоустрою міста покладена саме на цей орган.

У звязку з наведеним вище колегія суддів приймає до уваги доводи апеляційної скарги ТОВ «Комбінат благоустрою» та приймає доводи апеляційної скарги позивача в частині визначення належного відповідача по справі.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачі по справі повинні нести солідарну відповідальність за спричинену йому матеріальну шкоду, оскільки в даному випадку згідно рішення Криворізької міської ради від 30.12.2010 року № 119, УБЖП виконкому Криворізької міської ради було визначено структурним підрозділом виконавчих комітетів органів міської ради.

Згідно з підпунктом 7 пункту „ а ст.30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 21.05.1997 року до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення; охорона зелених насаджень і водойм тощо.

Згідно п.3.29 Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради, затвердженого рішенням сесії Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 159, організація робіт по благоустрою міста покладена на цей орган.

На підставі п.1.4 цього Положення УБЖП виконкому Криворізької міської ради є самостійною юридичною особою, має самостійний баланс та розрахункові рахунки, тобто може виступати позивачем, відповідачем, третьою особою у судах і нести відповідальність за позовом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Матеріалами справи встановлено, що 14 лютого 2016 року о другій половині дня на автомобіль НОМЕР_1 припаркований біля другого підїзду будинку № 94 по вулиці Героїв АТО (Димитрова) в м. Кривому Розі впало дерево.

Факт падіння дерева на автомобіль НОМЕР_2 підтверджується актом ТзОВ «Комбінат благоустрою» (а.с.9 копія акту).

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, який, як встановлено вище, підлягає стягненню з УБЖП виконкому Криворізької міської ради на користь позивача ОСОБА_1, колегія суддів приймає до уваги висновок експертного автотоварознавчого дослідження № Д35/02/16 від 19 лютого 2016 р., згідно якого сума матеріального збитку з врахуванням величини втрати товарної вартості спричиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 в цінах на дату 16.02.2016 р. складає 55231,62 грн. та вважає, що саме такий розмір матеріального відшкодування підлягає стягненню на користь позивача.

Не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги ТОВ «Комбінат благоустрою» про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки Акту від 14.02.2016 року про падіння дерева, в якому не встановлено стану впалого дерева, оскільки доказів незадовільного стану дерева до суду не надано, оскільки в даному випадку дерево спало та спричинило матеріальні збитки позивачу, що свідчить про те, що дерево перебувало в незадовільному стані.

Також не можуть бути підставою для скасування рішення доводи апеляційної скарги ТОВ «Комбінат благоустрою» про те, що позивачем належний йому транспортний засіб було залишено на території багатоквартирних будинків, що є порушенням з його боку правил ПДД, до того ж 14.02.2016 року згідно даних авіаметеорологічної станції ОСОБА_6 рогу 14.02.2016 року вітер був дуже сильний, який прирівнюється до сильного шторму, тобто в той день було оголошено штормове попередження, оскільки в даному випадку згідно п.3.29 Положення про управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради, затвердженого рішенням сесії Криворізької міської ради від 26.01.2011 року № 159, організація робіт по благоустрою міста покладена на цей орган, саме - організація благоустрою населених пунктів; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій; організація озеленення; охорона зелених насаджень і водойм тощо.

Вище наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб позивача було пошкоджено випадково, отже згідно ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та пошкодження (псування) майна повинен нести його власник.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка спричинена позивачу у звязку із ушкодженням його автомобіля, колегія суддів виходить з того, що загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок події, яка сталася 14 лютого 2016 року з вини відповідача по справі УБЖП виконкому Криворізької міської ради, було пошкоджено автомобіль НОМЕР_3, у звязку з чим, позивач ОСОБА_1 відчував переживання, негативні емоції, не міг користуватися своїм автомобілем.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, колегія суддів, враховуючи обставини справи, звертаючи увагу на роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, вважає, що справедливий розмір моральної компенсації має бути визначений позивачу у розмірі 1000 гривень.

При цьому вирішуючи питання щодо розміру компенсації позивачу завданої йому моральної шкоди, колегія суддів також враховує відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Зокрема в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України, № 42310/04, 21.04.2011 року, Суд визнав вимогу заявників про відшкодування їм нематеріальної шкоди в розмірі 80000 євро надмірною і встановив відшкодування в розмірі 35000 євро, і лише першому заявникові, а в у справі ОСОБА_7 проти України № 45872 19.12.2013 року була встановлена Судом компенсація нематеріальної шкоди в розмірі 4500 євро, попри те, що заявник просив 30000 євро.

У звязку з наведеним вище колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що розмір стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди є заниженим та не відповідає ступеню його душевних хвилювань та втрат.

Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача судових витрат по справі, колегія суддів вважає, що з УБЖП виконкому Криворізької міської ради на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1103 грн. 52 коп. та 1500 грн. за проведення експертизи, в решті в задоволенні вимог про стягнення судових витрат слід відмовити, з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 частини третьої статті 113 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать зокрема і витрати на правову допомогу, які визначені ст. 137 ЦПК України.

Розподіл судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, зокрема частиною першою цієї статті передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Так, згідно п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10; при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Як слідує з матеріалів справи правову допомогу позивачу надавало товариство з обмеженою відповідальністю «Фортес-КР», серед видів діяльності якого є діяльність у сфері права.

Судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, однак в матеріалах справи відсутній акт виконаних робіт із зазначенням виду виконаної роботи і витраченого часу, що не перевищують встановлених законом граничних розмірів їх компенсації, тому вимоги у вказаній частині задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені належними та допустими доказами.

Отже, у звязку із тим, що винними діями відповідача УБЖП виконкому Криворізької міської ради, який не забезпечив належний догляд за зеленими насадженнями, внаслідок чого сухе дерево впало та пошкодило автомобіль, позивачу спричинена як матеріальна, так і моральна шкода, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 55231 грн. 62 коп.; моральної шкоди в сумі 1000 грн.; витрат по справі судовий збір в сумі 1103 грн. 52 коп. та витрати на проведення експертизи в сумі 1500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 03 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Комбінат благоустрою» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих внаслідок пошкодження майна задовольнити частково.

Стягнути з управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 55231 грн. 62 коп.; моральну шкоду в сумі 1000 грн.; витрати по справі судовий збір в сумі 1103 грн. 52 коп.; витрати на проведення експертизи в сумі 1500 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: