Справа № 548/1789/17
Провадження № 2/548/841/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Миркушіної Н.С.,

при секретарі- Листопад В.Л. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що «07» серпня 2004 року між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Одинець) С.В., 12.12.1971 р. н., та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції у Полтавської області, актовий запис №34 від «07» серпня 2004 (свідоцтво про шлюб серія 1-КЕ №084447).

В шлюбі у сторін 01.10.2004 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом №91 зареєстрованим 27.10.2004 року відділом державної РАЦСУ Хорольського районного управління юстиції у Полтавської області (свідоцтво про народження серія 1-КЕ №133969).

На даний час ОСОБА_3 є малолітнім.

Тривалий час між подружжям були непорозуміння та суперечки, спільне проживання виявилося неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків.

Вже довгий час спільне господарство разом сторони не ведуть, хоча й мешкають в одному домоволодінні. Відносини між позивачкою та відповідачем зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливими.

На примирення позивачка не згодна, тому вважає, що є всі підстави для розірвання шлюбу.

Шлюб сторони розривають вперше.

Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище чоловіка - ОСОБА_3.

Малолітній син - ОСОБА_3, після розірвання шлюбу до повноліття залишається проживати з позивачкою.

Суперечок про розподіл спільного майна на даний час у сторін не має.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з»явилися, але в позовній заяві прохали суд провести розгляд справи у їх відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, зясувавши позицію позивачки та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 15, 88, 110, 118, 119, 120, 127, 129, 157, 159, 169, 197, 198, Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Шлюб між позивачкою - ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Одинець) ОСОБА_5, 12.12.1971 р. н. та відповідачем - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Хорольського районного управління юстиції у Полтавської області, актовий запис № 834 від «07» серпня 2004 року, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище чоловіка «Кордубан».

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: