УХВАЛА

Справа № 564/2287/17

08 листопада 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп"

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати .

Відповідно до постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу допускається з підстав, наведених у статті 100 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу. Про відмову у прийнятті заяви суддя постановляє ухвалу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Так, у своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із заінтересованої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" ОСОБА_1 вказує на те, що при звільненні ТОВ "Орлан-Транс-Груп" не виплатило йому заробітну плату у сумі 93099,60 грн. Однак, до заяви не додано доказів того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" здійснено нарахування вказаної суми. Доданий до заяви про видачу судового наказу розрахунок не може бути прийнятий судом в якості доказу нарахування товариством заробітної плати ОСОБА_1, оскільки вказаний розрахунок проведено невстановленою особою.

Докази нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" ОСОБА_1 заробітної плати до заяви додано не було.

Таким чином, ОСОБА_1 до заяви про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" не додано доказів безспірності заявленої ним суми.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов переконливого висновку, що в даному випадку вбачається спір про право.

Відповідно до ч.2 ст.101 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 96, 100, 101, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати із Товариства з обмеженою відповідальністю "Орлан-Транс-Груп" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області протягом 5 /п'яти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_2