Справа № 161/7540/17
Провадження № 2/161/2617/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 серпня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шолом С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и в :

16 травня 2017 року Луцький міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1 566,29 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідача 11 листопада 2011 року зареєструвався у центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. Того ж дня йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомогу по безробіттю.

05 січня 2017 року фахівцями позивача встановлено, що під час перебування на обліку як безробітного, відповідач приховав факт отримання пенсії по інвалідності, що підтверджується відповідним актом. У звязку з вищенаведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1 566,29 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявилась, однак у заяві від 28 серпня 2017 року просить суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З огляду на неявку сторін у судове засідання у відповідності до правил статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року ОСОБА_1 зареєструвався у Луцькому міському центрі зайнятості як такий, що шукає роботу. Того ж дня йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомогу по безробіттю (а.с.10-11).

Як встановлено актом №8 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» від 05 січня 2017 року та листом Луцького обєднаного ПФУ Волинської області від 09 грудня 2016 року №10804/06-50-07, відповідач з 20 січня 2009 року отримував пенсію по інвалідності (а.с.8-9).

Як слідує з довідки Луцького міського центру зайнятості від 06 січня 2017 року №52/07-35, у період з 18 листопада 2011 року по 15 березня 2012 року відповідачу була виплачена допомога по безробіттю у розмірі 1 566,29 грн (а.с.6).

Наказом Луцького міського центру зайнятості від 13 січня 2017 року №НТ170113 вирішено повернути вказані кошти з ОСОБА_1 (а.с.7).

Крім того, листом від 22 березня 2017 року №924/01-15 позивач повідомив відповідача про необхідність повернути кошти. Вказаний лист був повернутий поштою за закінченням терміну зберігання (а.с.3-5).

Частиною другою статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі в редакції чинній на момент надання статусу безробітного) визначено, що соби, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували початку безробіття, працювали менше 26 календарних тижнів, а також особи, які бажають відновити трудову діяльність після тривалої (більше 6 місяців) перерви, та застраховані особи, звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, мають право на допомогу по безробіттю без урахування страхового стажу.

В розглядуваному випадку, як слідує заповненої відповідачем персональної картки, ОСОБА_1 протягом 12 місяців до встановлення статусу безробітного ніде не працював, а отже він відноситься до осіб, визначених у частині другій статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

В свою чергу, абзацом другим пункту 2 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що допомога по безробіттю інвалідам із числа осіб, зазначених у частині другій статті 22, не призначається.

Частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки станом на 11 листопада 2011 року ОСОБА_1 був інвалідом, а отже не мав права на утримання допомоги по безробіттю в силу положень частиною другою статті 22, абзацу другого пункту 2 статті 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», тому йому було необґрунтовано та незаконно виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 1 566,29 грн за період 18.11.2011 по 15.03.2012 року. З наведених мотивів на підставі частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» вказану суму слід стягнути з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги задовольнити повністю.

Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 640,00 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, частиною третьою статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Луцького міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої допомоги по безробіттю задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцького міського центру зайнятості суму неправомірно виплаченої допомоги по безробіттю у розмірі 1 566,29 грн (одна тисяча пятсот шістдесят шість гривень двадцять девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн (шістсот сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк