Справа № 548/1647/17
Провадження № 2/548/787/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Миркушіної Н.С.,

при секретарі - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи його тим, що з 13 жовтня 2012 року по жовтень 2016 року вона ОСОБА_1, перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2

Від даних шлюбних відносин сторони мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження Серія НОМЕР_2

З довідки виконкому Штомпелівської сільської ради Хорольського району Полтавської області за № 02-25/1383 від 08.11.2017 року слідує, що із позивачкою проживає малолітня дитина: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач є батьком вказаної дитини, що доводиться копією свідоцтва про її народження, але добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, чим порушує вимоги ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

В судове засідання позивачка ОСОБА_4 не з»явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повінстю.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, з"ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наданих доказів - копії свідоцтва про народження дитини Серії НОМЕР_3 - сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч.8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини відповідач не надає, а доходів позивачки не достатньо для самостійного утримання.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує те, що батьки в рівних частинах несуть обов»язок по утриманню дитини , а в даному випадку виключно позивачка здійснює догляд і утримання дитини, а тому, з урахуванням вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України суд вважає , що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини слід визначити в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 09.11.2017 року.

Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено, що крім того позивачкою понесені витрати на правову допомогу.

З метою отримання правової допомоги щодо попередньої консультації про характер спірних правовідносин та підготовки процесуальних документів, позивачкою було укладено договір № 08/17 від 09.11.2017 року на складання позовної заяви про стягнення аліментів.

Пунктом 2 частини 3 статті 79 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011р., який набрав чинності 01.01.2012р., встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Закону за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у цивільному процесі надав пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Так, відповідно до пункту 48 вказаної Постанови пленуму ВССУ, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено у пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання | документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Виходячи з аналізу змісту ст. ст. 84, 88 ЦПК України судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката становлять 550,00 гривень, що підтверджується розрахунком суми гонорару за надання правової допомоги, квитанцією про оплату послуг адвоката.

Правовою підставою для покладення витрат на послуги адвоката на відповідача, у разі задоволення позовних вимог є ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у якій зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,60,213,215,218,224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-182,183 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину,- задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 місце роботи невідоме, аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів (його доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 09.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь її матері, ОСОБА_1.

Рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 в сумах платежів за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 місце роботи невідоме на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 550,00 грн.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 місце роботи невідоме на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Полтавської області через Хорольський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: Н.С. Миркушіна