Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3403/17
У Х В А Л А

18.12.2017 м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Кашуба А.В., ознайомившись відповідно до вимог ст.161 ЦПК України із матеріалами цивільної справи в порядку наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення аліментів з ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу на стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_3, доньки ОСОБА_4, доньки ОСОБА_5 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання цієї заяви та досягнення дітьми повноліття.

03.11.2017 року ухвалою судді заяву залишено без руху та заявнику надано пятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК Українивикладено в новій редакції.

Відповідно до п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Відповідно до вимог ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст.183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 184 СК Українитой із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте всупереч вищевказаним вимогам, заявником не додано до матеріалів справи доказів того, що діти знаходяться на її утриманні, а відтак у суду виникають сумніви щодо того, чи має право заявник на звернення до суду із вказаною заявою.

Окрім того, заявник просить суд видати судовий наказ на стягнення аліментів з ОСОБА_6 на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання цієї заяви та досягнення дітьми повноліття, а це не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 1, 3 ч.1 ст. 165 ЦПК Українисуддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заява подана з порушеннями вимогстатті 163 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Оскільки, в порушення вимог ч. 1 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додані документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та статтею 161 ЦПК Українине передбачено такої вимоги, як стягнення аліментів на трьох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму, у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

З огляду на те, що заявнику, зокрема, відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя розяснює заявнику, що повторне звернення з такою самою заявою в порядку наказного провадження неможливо, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161, 163, 165 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Розяснити заявникові, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя ОСОБА_7