Справа № 645/2233/17
Провадження № 2/645/1557/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 листопада 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя Ульяніч І.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання. Позов обґрунтували тим, що 10 грудня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Харківським обласним центром зайнятості, та ОСОБА_2 був укладений договір № АФ/02/12 «Про підготовку аспіранта». Відповідно до Договору відповідач проходила навчання в аспірантурі за спеціальністю - «Демографія, економіка праці, соціальна економіка і політика», форма навчання - без відриву від виробництва. Відповідно до пункту 1.1 Договору підготовка проводилась за кошти Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Наказом Інституту підготовки кадрів ДСЗУ від 07.12.2012 року № 401 ОСОБА_2 було зараховано з 10.12.2012 року аспірантом першого року навчання без відриву від виробництва. Відповідно до п. 1.3 Договору строк надання відповідачу освітніх послуги з 10.12.2012 по 10.12.2016 року. Згідно з п. 8.1. вказаний Договір набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє до 10.12.2019 року. Наказом ІПК ДСЗУ від 09.12.2016 року № 292 «Про відрахування аспірантів, у звязку з завершенням навчання», на підставі п. 1 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» та рішення Вченої ради ІПК ДСЗУ, протокол № 10 від 30.11.2016 року, відповідача відраховано, у звязку з завершенням навчання. Пунктом 4.6. Договору передбачено, що після закінчення навчання в аспірантурі відповідач зобовязана відпрацювати в державній службі зайнятості не менше трьох років, та відповідно до п. 4.8 Договору - відшкодувати Фонду вартість навчання, у випадках передбачених цим Договором. Наказом директора Харківського обласного центру зайнятості № 206-к від 24.03.2017 року, на підставі поданої відповідачем заяви, ОСОБА_2 звільнено з посади провідного фахівця з профорієнтації відділу організації профорієнтації Харківського обласного центру зайнятості з 5 квітня 2017 року за угодою сторін, п. 1 ст.36 КЗпП України.

Розділом 5 Договору встановлена відповідальність сторін. Пунктом 5 Договору передбачено, що ОСОБА_2 має відшкодувати Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, на рахунок Харківського обласного центру зайнятості, вартість навчання та компенсувати інші витрати, повязані з навчанням, у тому числі: у випадку звільнення з роботи в системі державної служби зайнятості України (п. 5.2.3 Договору).

Відповідачу ОСОБА_2 було запропоновано повернути протягом 10 календарних днів з дня отримання листа-претензії кошти Фонду, що були витрачені на її навчання у сумі 26800 грн., але відповідачем гроші повернуті не були, у зв»язку із чим просили стягнути з ОСОБА_2 на їх користь , витрати на навчання в сумі 26800 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

ОСОБА_2, яка належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала.

Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України, судом, за згодою представника позивача, проведено заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так в судовому засіданні було встановлено, що 10 грудня 2012 року між Інститутом підготовки кадрів державної служби зайнятості України, Харківським обласним центром зайнятості та ОСОБА_2 був укладений договір № АФ/02/12 «Про підготовку аспіранта». Згідно п. 4.6 Договору передбачено зобовязання ОСОБА_2, після закінчення навчання в аспірантурі, відпрацювати в державні службі зайнятості не менше 3 років. Пунктом 4.8 Договору передбачено відшкодувати Фонду вартість навчання та компенсувати всі інші витрати, повязані з навчанням, у випадках передбаченим Договором. Згідно п.5.4. Договору передбачено, що відшкодовування вартості навчання не проводиться в таких випадках: звільнення з роботи за станом здоров»я (через хворобу, обмежений стан здоров»я) за наявності довідки МСЕК або ЛКК; смерті жінки (чоловіка), якщо на виховання направленої особи, залишились неповнолітні діти або дитина-інвалід; встановлення інвалідності 1 або 2 групи у дружини (чоловіка) направленої особи, одного із батьків, якщо така особа має здійснювати догляд за ними, що підтверджується документально; смерті особи.

Згідно наказу № 401 від 07.12.2012 року Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України «Про зарахування на навчання до аспірантури», з 10.12.2012 року аспірантом першого року навчання без відриву від виробництва зараховано ОСОБА_2.

Згідно наказу № 292 від 09.12.2016 року Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України «Про відрахування аспірантів у звязку із завершенням навчання» ОСОБА_2, яка навчалась за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття з 09.12.2016 року, у звязку з завершенням навчання було відраховано.

Згідно додатку 1 до наказу ІПК ДСЗУ про вартість навчання без відриву від виробництва, вбачається, що вартість навчання становить 26800 грн..

На підставі поданої ОСОБА_2 заяви про звільнення, вона наказом № 206 к від 24.03.2017 року була звільнена за п.1 ст. 36 КЗпП України, з 05.04.2017 року.

Згідно листа-претензії, надісланої на імя ОСОБА_2 їй було запропоновано повернути кошти витрачені на навчання відповідача в розмірі 26800 грн..

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобовязання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України.

Будь-яких відомостей щодо сплати відповідачем витрат на навчання в добровільному порядку матеріали справи не містять, у звязку із чим, суд проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України - якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивача було звільнено від сплати судового збору, на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то судовий збір в розмірі 1600 гривень має бути стягнутий на користь держави із відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення витрат на навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Краснопільська, 79 "а", на користь Харківського обласного центру зайнятості, р/р 0001 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , адреса: м. Харків, вул. Броненосця "Потьомкін", 1а, витрати на навчання в розмірі 26800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Краснопільська, 79 "а", судовий збір на користь держави 1600 гривень.

Відповідачем, яка не приймала участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя І. В. Ульяніч