Справа № 1314/1622/2012 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 22-ц/783/5633/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - Билень Т.Я., представника ВДВС Мостиського районного управління юстиції Львівської області - Дідик Р.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року у справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області Бідак О.Є., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-
в с т а н о в и л а:
В листопаді 2012 року державний виконавець Відділу ДВС Мостиського РУЮ Львівської області Бідак О.Є. звернулася до суду із зазначеним поданням, погодженим з начальником Відділу ДВС Мостиського РУЮ Львівської області Хомин В.Я., покликаючись на те, що у неї на виконанні перебувають виконавчі документи про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: виконавчий лист 2а-8641/2010 від 15.11.2010року, виданий Львівським окружним адміністративним судом про стягнення заборгованості на суму 45 628,44 гривні в користь УПФ у Мостиському районі Львівської області; судовий наказ №2н-4 від 07.02.2010 року, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення заборгованості на суму 9 363, 17 гривень в користь ПАТ «Універсал Банк»; виконавчий лист №2-575 від 10.08.2011 року, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення заборгованості на суму 156130,39 гривень в користь ПАТ «Перший український міжнародний банк».
Вказує, що боржник не вживає жодних заходів для погашення заборгованості. На неодноразові виклики державного виконавця не з`являється. Згідно відомостей реєструючи органів, майна належного боржнику на праві приватної особистої власності не виявлено. Згідно акту державного виконавця від 06.11.2012 року при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, майна належного боржнику не виявлено.
Зазначає, що згідно відповіді Управління громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Головного управління МВС України у Львівській області №4543 від 27.11.2012 року у боржника наявний паспорт України для виїзду за кордон.
З огляду на наведене просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
УхвалоюМостиського районного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області Бідак О.Є., про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - задоволено.
Ухвалено тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 29.08.2002 року), мешканця АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята без повного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що при розгляді судом подання, відповідача було позбавлено права скористатися своїми процесуальними правами, визначеними ст.ст. 27, 31 ЦПК України, що призвело до порушення основоположних принципів розгляду цивільних спорів, що служить правовою підставою для скасування ухвали.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що державним виконавцем не надано, а судом не досліджувалось питання, чи відповідачу було надано строк на добровільне виконання рішення судів. На думку апелянта, у суду не було підстав стверджувати, що відповідач ухиляється від виконання рішень в добровільному порядку. Натомість, судом суб`єктивно було прийнято пояснення державного виконавця без належного огляду матеріалів справи та такого ж неналежного розгляду самого подання, що призвело до постановлення оскаржуваної ухвали.

Просить ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

За змістом ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов`язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду. Сам по собі факт наявності заборгованості не може бути підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний довести невиконання боржником ОСОБА_1 рішення суду та зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішення суду.
Судом встановлено, що на виконанні у Відділу ДВС Мостиського РУЮ Львівської області перебуває виконавчий лист 2а-8641/2010 від 15.11.2010 року, виданий Львівським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 45 628, 44 гривень на користь УПФ у Мостиському районі Львівської області; судовий наказ № 2н-4 від 07.02.2010 року, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 9 363,17 гривень в користь ПАТ «Універсал Банк»; виконавчий лист №2-575 від 10.08.2011 року, виданий Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 156130, 39 гривень в користь ПАТ «Перший український міжнародний банк».
Задовольняючи подання, суд першої інстанції вірно взяв до уваги пояснення державного виконавця, що боржником добровільно судові рішення не виконуються. Державним виконавцем здійснено усі можливі заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання судових рішень по вищезазначених виконавчих документах, проте боржником судові рішення в добровільному порядку не виконуються. Наявність у боржника невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, та те, що боржник тривалий час ухиляється від виконання вказаних зобов`язань (2010-2012 роки), є достатньою підставою для прийняття судом рішення про обмеження його у праві виїзду за межі України. Дані обставини стверджуються і матеріалами справи.
Колегія суддів не приймає до уваги покликання представника апелянта на часткове виконання його довірителем зобов`язань за вказаними судовими рішеннями, оскільки таке проведено після постановлення оскаржуваної ухвали, що ним і не заперечується, і такі обставини не можуть бути підставою для скасування ухвали, а за наявності повного виконання зобов`язань за рішеннями судів може бути підставою для скасування встановлених обмежень у передбчений законом спосіб.
Не приймаються до уваги і покликання апелянта на порушення його процесуальних прав щодо неповідомлення про час і місце розгляду подання, оскільки ст. 377-1 ч.2 ЦПК України, яка регламентує розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачає, що такий розгляд суд проводить негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали, дійшов вірного висновку про підставність подання та правомірно задовольнив таке.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 п.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі наявних у справі доказів з додержанням вимог закону.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Мостиського районного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року відсутні.
Керуючись ст. ст. 259 ч. 6, 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 03 грудня 2012 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 січня 2018 року.
Головуюча Копняк С.М.
Судді: Бойко С.М.
Ніткевич А.В.