печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Васильєвої Н.П.,

при секретарі - Захарчишиній В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Київській області про припинення нарахування, виплати, сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

25.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

16.05.2017 через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про зміну підстави позову та просив припинити нарахування, виплату, сплату аліментів, сплачувані ОСОБА_1 на підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 лютого 2012 року у справі за позовом заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову вказує, що 15 серпня 1975 року між ОСОБА_1 укладено шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила дитину ОСОБА_2. Печерським відділом ЗАГС м. Києва від 09 червня 1981 шлюб розірвано.

На підставі рішення Печерського районного суду м.Києва від 22 лютого 2012 року у справі за позовом заступника прокурора Печерського району м.Києва в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного сина ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.03.2011р.

На даний період часу ОСОБА_1 майже 80 років, він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом другої групи, переніс 13.12.2002р. оперативне втручання на серце з імплантацією 4 коронарних металевих стендів з приводу ішемічної хвороби серця та в подальшому проводяться повторні втручання, тяжкі операції на серце до цього часу та проходить курси реабілітації, лікування.

Позивач вказує, що немає доходу, його матеріальний стан погіршився і кошти потрібні для лікуванні, проживання в тому числі і його сім'ї, рідним, які одночасно допомагають позивачу фінансово.

Крім цього, ОСОБА_2 отримує від позивача велику суму коштів, що надаються в якості аліментів, а на що витрачає отримані аліменти невідомо.

В ОСОБА_2 є дорога відеокамера, комп'ютер, планшет, телефони, звукозаписуючі пристрої, які він показує і використовує в судах, вдома має декілька великих металевих сейфів, деякі сейфи вмонтовані у стіни під електрикою, сигналізацією, попри це відповідач посилається, що не має коштів.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів.

Слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 лютого 2012 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.03.2011 року.

Окрім іншого вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, проживає один, отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на життя та належне лікування, за станом здоров'я ОСОБА_2 працювати не може. Відповідач є батьком ОСОБА_2, займає посаду Голови правління ЗВ ДБК «Меркурій», має відповідні доходи та може надавати матеріальну допомогу сину.

Крім того, відповідач на праві власності має рухоме та нерухоме майно, що встановлено, також вказаним судовим рішенням та зазначено позивачем в даному позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до правової позиції ВС України викладеної у постанові від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13 ВС України прийшов до наступних висновків. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи судом було задоволено клопотання представника позивача щодо витребування оспорюваного договору, проте на запит суду документи надані не були.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, за нормам ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь в їх дослідженні, давати усні й письмові пояснення судові, подавати свої доводи, висловлювати міркування та заперечення (ст. 27 ЦПК України).

Будь-яких доказів, які б стверджували погіршення матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів, у раніше визначеному розмірі, суду не надано.

Посилання позивача на незадовільний стан здоров'я, а саме, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інвалідом другої групи, переніс 13.12.2002р. оперативне втручання на серце, не може слугувати підставою для припинення, нарахування та виплати аліментів, стягнутих за рішенням суду, оскільки вказані обставини були предметом дослідження при винесенні судового рішення про стягнення аліментів.

За положеннями ЦПК України, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях; суд приймає до уваги належні та допустимі докази. В даному випадку до суду не подані належні докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. За таких умов заявлений позов не підлягає до задоволення як недоведений.

Керуючись ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, ст.ст.180-184,192 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції в Київській області про припинення нарахування, виплати, сплати аліментів - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: