Справа № 755/1999/17
У х в а л а

"18" серпня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Наумовій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання в порядку поділу спільно набутого майна подружжя за нею право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1.

Від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю, яку представник відповідача у судовому засіданні просить прийняти до спільного розгляду з первісним позовом, оскільки вважає, що обидва позови взаємопов»язані, випливають з одних правовідносин, а тому їх спільний розгляд є доцільним.

Суд, вислухавши клопотання, думку представника позивача, який не заперечував проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, перевіривши виконання вимог ст. 118-120 ЦПК України, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 123 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об'єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Пртое, зустрічна позовна заява не оплачена належним чином судовим збором.

З долучених до матеріалів заяви квитанцій вбачається, що оплата зустрічного позовуздійснена у розмірі 3000,00 грн.

Позивач за зустрічним позовом просить визнати АДРЕСА_1 його особистою власністю. Ціну позову ним визначено у 300 000,00 грн. Проте, із долученої копії іпотечного договору від 23.10.2013 року убачається, що вартість даного об»єкту нерухомості становить 551 570,00 грн. Іншої оцінки АДРЕСА_1, матеріали справи не містять, а тому суд приходить до висновку, що вихордячи здокументального підтвердження вартості майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності не оплачено належним чином вимоги судовим збором.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2017 року становить 1600,00 грн.

Таким чином, позивачу потрібно здійснити доплату судового збору у розмірі 2 515,70 грн. (5 517,7-3000,00 грн.) протягом п»яти днів.

Згідно із ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки зустрічна позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу за зустрічним позовом строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п»яти днів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121, 208, 210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою власністю - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: