Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., при секретарі Гончаровій К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус м. Дніпрорудного Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 30 січня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді квартири №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. За заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області 12.03.2010 року за №1292, спадкоємцем є позивач ОСОБА_1 В жовтні 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу або дублікату заповіту. На даний час отримання дублікату заповіту є неможливим у звязку з тим, що м.Дружківка Донецької області перебуває на тимчасово окупованій території. Позивач просить визнати за ним право власності на квартиру №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5, що померла 30 січня 2015 року.

Ухвалою Василівського районного суду від 08 грудня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовну заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти викладених у позовній заяви вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи.

У звязку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня померла ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді квартири №21 будинку №46, розташованому на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

12 березня 2010 року ОСОБА_4 був складений заповіт на імя ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1292.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, прийняв спадщину, оскільки згідно довідки ОСББ «Юбілейний» м. Дніпрорудного від 04.10.2017 року, до дня смерті ОСОБА_5 проживав разом із спадкодавцем, а також подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте постановою приватного нотаріуса м. Дніпрорудного Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 від 07.12.2017 року йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу або дублікату заповіту.

Як встановлено з наданих позивачем доказів, вищезазначена квартира №21 будинку №46, розташованого на вул. Шахтарська в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, належить спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 23 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №863, та ОСОБА_7 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №22047380 від 23.05.2014 року.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4, що посвідчений 12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1292, та зареєструвати своє право власності на спадкове майно, оскільки відсутній оригінал або дублікат заповіту, який відповідно до п.5.17. Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, повинен залишатися у

спадковій справі після видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Зі спадкової справи вбачається, що на запит приватного нотаріуса Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7 надана копія заповіту, який був посвідчений 12 березня 2010 року за реєстровим №1292 від імені ОСОБА_5.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином, існують підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом посвідченим 12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1292, після смерті 30 січня 2015 року ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України (в редакції 2017 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Василівського району Запорізької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом посвідченим 12 березня 2010 року приватним нотаріусом Дружківського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за №1292, після смерті 30 січня 2015 року ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХШ перехідних положень ЦПК України(в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9