Справа № 379/1491/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Потеряйко С.А.

за участю секретаря: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Тараща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди, що затверджена ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року по справі № 379/1491/16-ц про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом знесення вигрібної ями.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася те, що згідно мирової угоди укладеної між сторонами 16.01.2017 року, яка затверджена ухвалою Таращанського районного суду Київської області по справі № 379/1491/16-ц, відповідач зобов'язувався добровільно за власний рахунок з 01 травня 2017 до 01 червня 2017 демонтувати каналізаційні труби, які ведуть до вигрібної ями, розташованої по вул.Миру, 34 с.Лука Таращанського району Київської області; до 01.06.2017 в установленому законодавством України порядку змінити цільове призначення вигрібної ( каналізаційної) ями, розташованої по вул.Миру, 34 с.Лука Таращанського району Київської області та використовувати яму виключно для зберігання овочів та сільськогосподарської продукції; у разі невиконання умов даної мирової угоди, судові витрати понесені Позивачем ОСОБА_1, відповідачем відшкодовуються в повному обсязі.

Відповідачем мирова угода не виконана.

Позивач змушена звернутися до Таращанського райвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про примусове виконання ухвали суду від 16.01.2017 про визнання мирової угоди.

Ухвала Таращанського районного суду Київської області від 16.01.2017 року в даній справі не відповідала вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» для виконавчих документів, а саме в даній ухвалі відсутні дата народження боржника.

На момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди ( 16.01.2017), вона не відносилася до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою. Проте, у разі невиконання однією із сторін зобовязання за умовами мирової угоди, інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди.

Тому, позивач змушений звертатися до суду та прохає спонукати відповідача до виконання мирової угоди від 16.01.2017 року, що затверджена ухвалою Таращанського районного суду Київської області шляхом добровільного за власний рахунок демонтування каналізаційних труб, які ведуть до вигрібної ями та змінити її цільове призначення; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 3280 грн (судовий збір в розмірі 1280 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн).

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, а в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що каналізаційні труби демонтовані за її кошти, яма взагалі не використовується, тобто умови мирової угоди виконані, а позивач має до неї неприязні відносини і вже багато років скаржиться на неї без будь-яких на то приводів у різні інстанції.

Свідок ОСОБА_3, яка працює землевпорядником Лучанської сільської ради суду показала, що дійсно між позивачем та відповідачем давно існують неприязні відносини більше 4 років, позивач ображає відповідача та вчиняє інші неправомірні дії. 08.08.2017 вона разом із головою сільської ради виходили за місцем проживання відповідача вул..Миру,34 с.Лука та перевіряли стан вигрібної ями. За наслідками огляду було встановлено, що каналізаційні труби відсутні, а місце їх розташування забетоновано, яма повністю суха і пуста. У житловому будинку відповідача відсутня каналізація, вода підведена до умивальника, проте її злив проводиться у відро.

Аналогічні покази надав у судовому засіданні допитаний як свідок голова Лучанської сільської ради ОСОБА_4

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 січня 2017 року між сторонами укладено мирову угоду (а. с. 41-42).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16.01.2017 визнано мирову угоду (а. с. 45-46).

Через неналежне виконання відповідачем умов мирової угоди, позивач звернулася до Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Відповідно до повідомлення державного виконавця Таращанського райвідділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5, виконавчий документ (ухвала суду від 16.01.2017) повернутий ОСОБА_1 без прийняття до виконання, оскільки в ухвалі відсутня дата народження боржника, що не відповідає вимогам ст..4 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 62-63).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета спору.

Згідно ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. До відкриття виконавчого провадження мирова угодо подається сторонами до суду, який ухвалив рішення, для визнання.

При визнанні мирової угоди ЦПК України покладає на суд обов'язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз'яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Разом із тим мирова угода визнається судом на підставі досягнутих між сторонами спору домовленостей, тому відповідальність за формулювання умов мирової угоди лежить на сторонах мирової угоди, відтак при формулюванні умов мирової угоди сторони повинні враховувати і вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі якщо визнана ухвалою суду мирова угода не виконується сторонами такої угоди у добровільному порядку, ухвала суду про визнання мирової угоди підлягає виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, так як така ухвала є судовим рішенням.

У разі ж якщо заява про визнання мирової угоди містить необхідні для подальшого примусового виконання ухвали суду про визнання мирової угоди реквізити, однак такі реквізити не вказані в ухвалі суду про визнання мирової угоди, питання про невідповідність ухвали суду про визнання мирової угоди вимогам, встановленим для виконавчого документа, може бути вирішено у порядку, передбаченому Розділом VI ЦПК України.

З іншого боку за своєю суттю мирова угода сторін у цивільному процесі є зобов'язанням, що виникло на підставі домовленостей, у даному випадку двох сторін, - договору, тому в разі невиконання або неналежного виконання умов мирової угоди така угода може бути розірвана. Відтак захистити порушене невиконанням або неналежним виконанням визнаної ухвалою суду мирової угоди шляхом зобов'язання виконати умови такої мирової угоди, з урахуванням того, що ухвала суду про визнання мирової угоди є судовим рішенням і підлягає виконанню у порядку виконання судових рішень неможливо.

Крім того, відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З пояснень сторін в судовому засіданні було встановлено, що каналізаційна яма відповідачем не використовується за призначенням, демонтовані каналізаційні труби, які ведуть до ями, а їх виходи зацементовані, яма пуста та облаштована для зберігання сільськогосподарської продукції. Тобто, відповідачем виконані умови мирової угоди.

Ураховуючи наведене, суд не знаходиться підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як не вбачає обґрунтованості позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_2 виконати умови мирової угоди.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 175, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання до виконання мирової угоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий:ОСОБА_6