АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

21 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», в інтересах якого діє Баженов Андрій Валерійович,

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року

у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на дії головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ільницького Івана Васильовича, стягувач: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2017 року заявник - Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь», Банк) звернувся до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою, уточненою в подальшому, в якій просив скасувати постанову головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Подільський РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві) Ільницького І.В. про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2017 ВП № 53830664; визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Ільницького І.В. щодо невжиття дій та заходів спрямованих на закінчення виконавчого провадження № 53830664 з примусового виконання виконавчого листа № 758/3419/15-ц; зобов'язати державного виконавця Ільницького І.В. закінчити виконавче провадження № 53830664 з примусового виконання виконавчого листа № 758/3419/15-ц.

В обґрунтування скарги щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження Банк вказував на те, що в постанові не зазначено строк для добровільного виконання рішення суду протягом 10 робочих днів, а також невірно зазначено виконавчий збір в сумі 127 939,40 грн. замість суми 12 800,00 грн.

Обґрунтовуючи скаргу в частині визнання бездіяльності державного виконавця щодо невжиття дій та заходів, спрямованих на закінчення виконавчого провадження, Банк посилався на те, що 19.03.2015 постановою Правління Національного банку України № 190 ПАТ «Банк «Київська Русь» віднесено до категорії неплатоспроможних та 19.03.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО) прийнято рішення № 61 про запровадження в ПАТ «Банк «Київська Русь» з 20.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженою особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь». Постановою Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Вказував на те, що 26.04.2017 державним виконавцем Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ільницьким І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53830664 з примусового виконання виконавчого листа № 758/3419/15-ц, виданого Подільським районним судом м. Києва на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 12.05.2015, яким задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про зобов'язання вчинити дії та переказати кошти у сумі 1 279 394 грн. 00 коп.

04.05.2017 Банк звернувся до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що під час здійснення процедури виведення Банку з ринку не допускається індивідуальне задоволення вимог кредиторів такого банку, а тому державний виконавець зобов'язаний винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ПАТ «Банк «Київська Русь» через свого представника Баженова А.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, які мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Судом не надано належної оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що суд безпідставно взяв до уваги, надану державним виконавцем постанову про виправлення помилки у постанові про відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого збору та строку на добровільне виконання судового рішення, оскільки дана постанова винесена 12.07.2017 (за день до постановлення ухвали) та в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не надіслана Банку, а також іншим учасникам виконавчого провадження. Судом не взято до уваги, що у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право виправити тільки граматичні та арифметичні помилки.

Крім цього, як на підставу скасування ухвали суду посилався на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ПАТ «Банк «Київська Русь» не позбавлений банківської ліцензії, оскільки з 20.03.2015 ФГВФО проводить виведення ПАТ «Банк «Київську Русь» з ринку як неплатоспроможного. Інформація про проведення процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» занесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є чинною та не зміненою на момент розгляду даної справи в суді, а відтак повинна прийматись судом до уваги.

Вважав, що суд неправомірно послався на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016, якою скасовано постанови Національного банку України про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних та про відкликання ліцензії, оскільки судом не встановлено обставин набрання даною постановою законної сили. Поза увагою суду залишилася та обставина, що дана постанова була оскаржена Національним банком України до Вищого адміністративного суду України та ухвалою від 26.12.2016 відкрито касаційне провадження.

За вказаних обставин просив скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року та постановити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» - Баженов А.В. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - Ільницький І.В. в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Стягувач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги в частині щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що постанова винесена державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ «Банк «Київська Русь» про зобов'язання вчинити дії та переказати кошти. Даним рішенням суду зобов'язано ПАТ «Банк «Київська Русь» переказати кошти у розмірі 1 279 394 грн. 00 коп. з поточного рахунку ОСОБА_3 № НОМЕР_1 в ПАТ «Банк «Київська Русь» на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ІМІДЖ ФІНАНС» № НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк».

На виконання вказаного вище рішення суду Подільським районним судом м. Києва 19 квітня 2017 року видано виконавчий лист № 758/3419/15-ц.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

19 квітня 2017 року на виконання рішення суду від 12.05.2015 Подільським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 758/3419/15-ц.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи 26 квітня 2017 року державний виконавець Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві ІльницькийІ.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53830664 з виконання виконавчого листа № 758/3419/15-ц від 19.04.2017.

Апеляційна скарга не містить доводів, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем в порушення строків, встановлених Законом.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що відкриваючи виконавче провадження державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не вказано строку для виконання рішення в добровільному порядку та невірно зазначено суму судового збору, оскільки діючим законодавством не встановлено таких підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Такі недоліки постанови про відкриття виконавчого провадження можуть бути виправлені шляхом винесення державним виконавцем постанови про виправлення помилки у процесуальному документі в порядку, передбаченому статтею 74 Закону.

Посилання апелянта на те, що постанова про виправлення помилки в постанові про відкриття виконавчого провадження винесена 12.07.2017, тобто безпосередньо перед постановленням оскаржуваної ухвали, не мають правового значення, оскільки не свідчать про неправомірність такої постанови або винесення її з порушенням порядку, встановленого Законом. Крім цього, постанова державного виконавця про виправлення помилки не є предметом розгляду у даній справі.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження є законним та узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення скарги в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невжиття дій та заходів спрямованих на закінчення виконавчого провадження, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 04.05.2017 ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся до Подільського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження (а.с. 18-22).

В статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави за яких виконавче провадження підлягає закінченню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Звертаючись до суду зі скаргою та обґрунтовуючи її в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невжиття дій та заходів спрямованих на закінчення виконавчого провадження, заявник ПАТ «Банк «Київська Русь» посилався на те, що в Банку введено процедуру ліквідації, постановою Правління Національного банку України № 190 від 19.03.2015 ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено до категорії неплатоспроможних, а також постановою Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 460 було відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь».

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016, яка набрала законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 16.07.2015 № 640 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь»; визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; зобов'язано НБУ надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації (а.с. 59-69).

Ураховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи скаргу, встановивши, що рішення, яким введено процедуру ліквідації в ПАТ «Банк «Київська Русь», та рішення, яким відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Київська Русь», скасовані у встановленому законом порядку, дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо невжиття дій та заходів, спрямованих на закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправомірно послався на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016, не взявши до уваги тієї обставини, що Національний банк України оскаржив дану постанову в касаційному порядку, оскільки такі доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого адміністративного суду України від 08.06.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 скасовано в частині зобов'язання Національного банку України надати можливість ПАТ «Банк «Київська Русь» протягом розумного строку провести дії з фінансового оздоровлення банку після проведення заходів з його ліквідації та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 залишено без змін.

Ураховуючи наведені обставини та положення закону колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу, суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності та дав належну оцінку згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України, а в ухвалі навів переконливі доводи на обґрунтування своїх висновків та постановив ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», в інтересах якого діє Баженов Андрій Валерійович, - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/3419/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11449/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.