Справа № 311/3114/17
Провадження № 2/311/1318/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 грудня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 20 січня 1995 року вона перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають п'ятеро дітей, троє з них є неповнолітніми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. У позові зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, не дивлячись на її старання знайти взаємопорозуміння, внаслідок чого вона була вимушена піти з дому, винайняти квартиру та проживати окремо У позові також зазначає, що між ними постійно виникають конфлікти, сварки, у тому числі в присутності дітей, сторонніх осіб, ображає її, чим принижує її честь та гідність, також пред'являє їй необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним та призвело до відчуження одне до одного. Від постійних суперечок та скандалів у неї погіршилося самопочуття та вона знаходиться в стані постійного стресу: порушився сон, погіршилася працездатність. Спільне господарство з відповідачем не ведеться з 2016 року. Фактичні шлюбні стосунки припинені з 2015 року. Спору щодо місця проживання дітей і розподілу спільного майна немає. Усі фізичні та духовні зв'язки між ними втрачено та за таких обставин позивачка вважає, що їх сім'я фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований 20.01.1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за актовим записом № 24 та після розірвання шлюбу її прізвище просить змінити з «ОСОБА_1» на дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Ухвалою Василівського районного суду від 27 листопада 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Василівського районного суду від 08 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень - залишені без розгляду за заявою позивача.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. На заявлених позовних вимогах наполягає та просить суд задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить змінити прізвище на дошлюбне прізвище «ОСОБА_1». Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує (а.с.16).

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки (а.с.23,24), проте жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзиву та заперечень на позов не подано. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 січня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за актовим записом № 24, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Від подружнього життя сторони мають на теперішній час трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчать свідоцтва про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.8, 9, 10).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, наявними конфліктами в родині, припинення шлюбних відносин, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи законодавчі норми, виходячи з принципів об'єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім'я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачем не доведено.

Крім того, оскільки позивачка ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням її до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, сторони сумісно не проживають, спільне господарство не ведуть, що вбачається зі змісту позовної заяви, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України (в редакції 2017 року), ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2; місце реєстрації: АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 20 січня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за актовим записом № 24.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити з прізвища «ОСОБА_1» на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО