Справа № 351/1943/15-ц
Номер провадження №2/351/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

секретар Маланчук С.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Потічківської сільської ради про визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, Потічківської сільської ради про визнання нечинним рішення сільської ради, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності. Позовні вимоги мотивувала тим, що будинковолодіння, що знаходиться в с. Потічок Снятинського району станом на 15.04.1991 року відносилось до суспільної групи колгоспний двір.04.11.1988р. було видано свідоцтво про право власності на ОСОБА_5

28.12.1999р. було винесено рішення Потічківської сільської ради, згідно якого

було вирішено оформити право власності на трьох осіб: - ОСОБА_5, ОСОБА_6,відповідача - ОСОБА_3, та 14.02.2000р. було видано свідоцтво на право власності на вказаних осіб в рівних частках на праві спільної сумісної власності.

Свідоцтво про право власності від 14.02.2000 року вважає незаконним, виходячи з наступного. В рішенні сільської ради від 28.12.1999р. питання про визнання права власності на житловий будинок по вул.. Незалежності, 109 в с. Потічок на вказаних трьох осіб не розглядалось.ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 21.07.1990р., після чого у нього народилася дитина та вибув з господарства, головою якого був ОСОБА_5 та перейшов проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 по місцю проживання дружини, де проживав до 1996р..15.11.1996 року рішенням Снятинського районного суду шлюб між ними було розірвано і відповідач перейшов проживати в с. Потічок, де проживає з другою дружиною ОСОБА_9, зареєструвавши з нею шлюб. Тобто відповідач вибув з даного господарства у 1990 р. і станом на 15.04.1991 р в даному господарстві не проживав, і отже не має права на частку в майні колгоспного двору. 01.11.1998р. ОСОБА_5 посвідчив заповіт в користь - ОСОБА_6, яка в свою чергу 05.10.2010 року посвідчила заповіт в користь позивачки. Просить визнати недійсним свідоцтво про право власності від 14.02.2000р. видане на ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 по 1/3 частці за кожним та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з вищевикладених підстав. Також, зазначили, що видача відповідачу посвідчення, як громадянину, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4) мало на меті надання йому пільг і компенсацій, та зовсім не є фактом того, що дійсно проживав за вказаною адресою в с. Потічок по вул. Незалежності, 109 Снятинського району. Відповідач ОСОБА_3 не знімався з реєстрації в с. Потічок Снятинського району та постійно був там зареєстрований для того, щоб отримувати пільги.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили. Пояснили, що твердження позивачки про те, що питання про визнання права власності на спірний житловий будинок щодо трьох осіб Потічківською сільською радою не розглядалось, не знайшло свого підтвердження, оскільки Коломийським МБТІ було надано копію рішення сільської ради № 42а від 24.02.2016р., на підставі якого було видано свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок, де вказано: визнати право власності в бувшому колгоспному дворі за ОСОБА_5, ОСОБА_6І./, ОСОБА_3. Зазначили, що відомостей в по-господарських книгах с. Прутівка щодо вибуття з по- господарського номера відповідача у 1990р. немає, що також підтвердив голова Прутівської сільської ради, вказавши, що в сільській рад немає жодних підтверджуючих документів, на підставі яких було видано довідку № 1024 від 04.11.2015р., в якій вказано, що відповідач вибув з спірного господарства в 1990 р., про що відповідач подав до суду заперечення проти позову. Крім того, відповідач зазначив, що в 1991р. працював в с. Потічку Снятинського району, спірний житловий будинок він будував разом із матірю, з дружиною в 1990-1991р.р. разом не проживав через погані сімейні відносини. Довідка сільської ради про те, що він у 1990р. вибув із господарства і переїхав проживати в с. Залуччя-Долішнє разом із дружиною є необєктивною та не відповідає дійсності, оскільки складена у відсутності депутата та свідків, яких не опитували. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник Потічківської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Покладається на розсуд суду.

Під час розгляду справи позивачка подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до яких просить визнати за нею право власності на 5/6 частин спірного будинковолодіння, зважаючи на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи та має право на обовязкову частку в майні.

Із показів свідків, допитаних в судовому засіданні: ОСОБА_8, яка є колишньою дружиною відповідача, та ОСОБА_10, який є рідним братом відповідача, вбачається, що ОСОБА_8 після одруження з відповідачем у серпні 1990р. переїхали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_2, у 1991р. у них народився син, відповідач постійно проживав з нею, однак працював в с. Потічок Снятинського району. Останній рік перед розлученням він проживав в різних місцях. ОСОБА_10 пояснив, що працював разом із братом на комбікормовому заводі, у 1990р. після одруження відповідач переїхав в с. Залуччя-Долішнє Снятинського району та проживав там, після розлучення одружився вдруге із жінкою, яка проживала поряд із його батьками та проживав у неї, батькам відповідач не допомагав. Крім того, зазначили, що посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю було видано відповідачу з метою надання йому пільг і компенсацій. Відповідач ОСОБА_3 не знімався з реєстрації в с. Потічок Снятинського району та постійно був там зареєстрований для того, щоб отримувати пільги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази, надані сторонами, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, а саме: довідки Потічківської сільської ради від 04.11.2015р., 25.05.2015р.; свідоцтво про право власності від 04.11.1988р.; свідоцтво про право власності від 14.02.2000р.; заповіт, посвідчений 05.10.2010р. ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1; заповіт, посвідчений 01.11.1998р. ОСОБА_5 на користь ОСОБА_5; рішення Снятинського районного суду від 15.11.1996р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_11; свідоцтво про розірвання шлюбу від 15.05.1998р.; свідоцтво про смерть ОСОБА_6 від 28.04.2015р.; свідоцтво про смерть ОСОБА_5 від 05.07.2013р.; технічний паспорт виданий на ОСОБА_5; акт обстеження матеріально-побутових умов від 01.02.2016р.; довідку архівного відділу Снятинської РДА від 03.02.2016р.; рішення Потічківської сільської ради від 28.12.1999р.про встановлення права власності; посвідчення громадянина, який постійно проживає на території посиленого радіоекологічного контролю у 1986р. (категорія 4) серії В-І № 522734, видане на ОСОБА_3 та довідку № 1037 Снятинської РДА; довідку приватного нотаріуса ОСОБА_12; копії книг по господарського обліку господарства по вул.. Незалежності, 109 в с. Потічок Снятинського району з 1977-2015р.р.; матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_6; довідку сільської ради від 02.03.2017р., - прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 123, ч.1 ст. 124 ЦК УРСР, частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ). При виході одного або кількох членів колгоспного двору з його складу виділ частки в натурі провадиться з таким розрахунком, щоб не позбавити двір необхідних для ведення його підсобного господарства будівель, худоби та сільськогосподарського реманенту.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ був введений в дію Закон України "Про власність".

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (далі Постанова) роз'яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Судом встановлено, що будинковолодіння по вул. Незалежності, 109 в с. Потічок відносилося до суспільної групи «колгоспний двір». З матеріалів справи слідує, що відповідач ОСОБА_3 у 1990р. зареєстрував шлюб із ОСОБА_8, після чого у них народилася дитина, та після створення сім'ї вибув з господарства матері ОСОБА_6 та переїхав проживати в с. Залуччя-Долішнє разом із своєю дружиною, однак не виписався із спірного господарства, маючи на меті отримання пільг та компенсацій, що підтверджується посвідченням громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю ( категорія 4) серії В-І № 522734. Тобто станом на 15.04.1991р. відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у спірному господарстві, однак там фактично не проживав, що підтверджується довідкою Потічківської сільської ради від 25.05.2015р. № 11. Після розлучення відповідач ОСОБА_3 одружився вдруге із жінкою, яка проживала поряд із його батьками та проживав тривалий час у неї, що підтверджується показами, допитаних в судовому засіданні, свідків.

В протоколі засідання виконавчого комітету Потічківської сільської ради від 28.12.1999р. № 12, виданому архівним відділом Снятинської РДА зазначено, що на порядок денний виносились питання щодо виконання бюджету сільської ради, про роботу акушерсько-фельдшерського пункту, про затвердження плану роботи сільської ради на І-півріччя 2000р.. Однак, питання про визнання права власності на житловий будинок по вул. Незалежності, 109 в с. Потічок за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 не розглядалось. А отже, суд приходить до висновку, що рішення виконкомом Потічківської сільської ради відповідно не приймалось.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація права власності на вище зазначене будинковолодіння за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 в рівних частинах є незаконною.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заведена, після смерті ОСОБА_6 20.10.2015р. заведена спадкова справа за № 20/2015, відповідно до якої позивачкою подано до приватного нотаріуса ОСОБА_12 заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6. 05.10.2010р. ОСОБА_6 посвідчено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього належного їй на праві власності майна є позивачка ОСОБА_1. На день смерті ОСОБА_6 в житловому будинку був зареєстрований відповідач ОСОБА_3, однак за вказаною адресою не проживав, тобто в управління спадковим майном не вступив, а отже не набув права власності на вказаний житловий будинок. Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_3 являється інвалідом ІІІ групи, а отже, у відповідності до ст. 1241 ЦК України, має право на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Зважаючи на те, що позивачка дізналась про порушення свого права після смерті матері ОСОБА_6 - 28.04.2015р., після відкриття спадщини, а тому суд вважає, шо нею не пропущено строк позовної давності.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин позивачка ОСОБА_1 має право вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на даний будинок, яке було видано 14.02.2000р. та визнання за нею права власності на спірний житловий будинок, так як є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, а тому слід визнати недійсним свідоцтво про право власності від 14.02.2000р. на житловий будинок по вул.. Незалежності в с. Потічок Снятинського району та визнати за позивачкою право власності на 5/6 частин спірного будинковолодіння.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 392 ЦК України, керуючись ст.ст.11, 60, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності № 46 від 14.02.2000р. на житловий будинок по вул.. Незалежності в с. Потічок Снятинського району, видане на ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 по 1/3 частині за кожним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частин житлового будинку по вул.. Незалежності в с. Потічок Снятинського району Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.