Справа № 308/6575/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2017 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що йому ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.06.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 809 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 90441701 від 23.06.2017 року.

Зазначає, що разом з тим, на час подання даної позовної заяви згідно з даними довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 1426 від 10.07.2017 року, за вказаною адресою залишився зареєстрованим ОСОБА_2, який є сином попередньої власниці вказаної квартири ОСОБА_4.

Позивач вказує, що згідно з п. 11 договору купівлі-продажу продавець зобовязувалася знятися із реєстрації особисто та з іншими особами до 27.06.2017 року. На виконання вказаного пункту договору продавець ОСОБА_4 знялася із реєстрації за вказаною адресою 27.06.2017 року, в підтвердження чого надала йому позивачу копію паспорту громадянина України.

В порушення вимог п. 11 договору, член сімї попереднього власника ОСОБА_2 не знявся із реєстрації за вказаної адресою.

В звязку з вищенаведеним позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

За твердженням позивача відповідач у справі не є членом сімї власника квартири і не перебуває з власником квартири у сімейних відносинах.

З посиланням на викладене позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у дане судове засідання не зявився, при цьому його представник адвоката ОСОБА_5 подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи провести у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До поданої заяви долучив оголошення з газети «Новини Закарпаття» від 25.11.2017 року № 87 (4702).

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі («Новини Закарпаття» від 25.11.2017 року № 87 (4702)), про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 є власником в цілому квартири, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, що стверджується договором купівлі-продажу від 23.06.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 809, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.06.2017 року за № 90441701 (а.с. 4, 6).

У квартирі за вищезазначеною адресою значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 22.07.2017 року за № 959 (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є сином попереднього власника вищевказаної квартири ОСОБА_4, та не знявся із реєстрації за вказаної адресою (а.с. 5, 7).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

За ст. 71 ЖК України право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті даної статті.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Як встановлено судом реєстрація відповідача у будинку, що належить позивачу ОСОБА_1 є перешкодою йому для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує його конституційні права.

За таких обставин, оскільки відповідач не є членом сімї позивача, у належній позивачу квартирі не проживає та правових підстав для користування даною квартирою немає, суд вважає, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/4, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик