Справа № 133/2496/16-ц Провадження № 22-ц/772/2268/2017Головуючий в суді першої інстанції Слободяний О. Є.
Категорія 48Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Войтка Ю.Б., Стадника І.М.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., апелянта, позивача ОСОБА_2, його представника, адвоката Гуменюк Н.В., відповідачки ОСОБА_4, її пред-ставника, адвоката Пилипчука В.О., розглянувши у відкритому судовому засі-данні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини

за кордон без згоди і супроводу матері,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, його пред-ставника, адвоката Гуменюк Наталії Володимирівни на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

16 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся в Козятинський міськра-йонний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_4 про надання дозво-лу на тимчасові виїзди дитини за кордон України до Португалії та/або країн Шенгенської угоди без згоди та супроводу матері. З врахуванням зменшених вимог позов мотивований тим, що від спільного проживання у шлюбі у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_6. У 2010 році сім'я ОСОБА_6 виїхала в м. Лісабон ( Португалія ), де меш-кала до серпня 2016 року, після чого відповідачка з сином повернулася в Украї-ну і не бажає давати згоду на тимчасові виїзди сина з батьком за кордон Украї-ни. У зв'язку з такими обставинами ОСОБА_2 звернувся в суд з даним позовом ( а. с. 2-3, 41-42 ).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено (а. с. 86-89).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2, його представник Гуменюк Н.В. оскаржують його в апеляційному поряд-ку, просять дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянти вважають, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом були невірно застосовані норми матеріального і процесуального права, виснов-ки суду не відповідають встановленим обставинам у справі, рішення є незакон-ним, таким, що підлягає скасуванню ( а. с. 93-94 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, їхніх представників, дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність і об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути за-конним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є законним, об'єктивним і справедливим.

Відмовляючи у позові ОСОБА_2, суд першої інстанції, посилаючись на норми Закону України «Про охорону дитинства», виходив з того, що батьки хлопчика проживають у різних державах: батько в Португалії, мати в Україні. Суд врахував визначені законом заходи і гарантії забезпечення виконання рі-шення суду про реалізацію права дитини на контакти з обома батьками, те, що згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Козятинської міської ради Вінницької області від 15 травня 2017 № 13, затвер-дженого рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради від 16 трав-ня 2017 року № 143, тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_6 до Португалії або країн Шенгенської угоди без згоди та супроводу матері є недоцільним. Суд підкреслив, що мати в судовому засіданні стверджувала про намагання позива-ча забрати сина в Португалію без будь-яких гарантій його повернення в Украї-ну, та те, що ОСОБА_2 дійсно не надав жодних гарантій повернення ди-тини до місця її постійного проживання, визначеного рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року, що набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 11 липня 2017 року.

З висновками суду першої інстанції слід погодитися, вони є вірними, об-грунтованими, такими, що відповідають нормам матеріального права, які регу-люють виниклі і наявні між сторонами у справі правовідносини.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, позивач, його представник по-силаються на те, що висновок комісії з питань захисту прав дитини у даній справі не є обов'язковим, суд неправомірно застосував у розв'язанні спору За-кон України «Про охорону дитинства». Правовідносини, що мають місце між сторонами у справі, регулюються виключно нормами СК України, зокрема статтями 150, 157 цього Кодексу, Законом України «Про порядок виїзду з Укра-їни та в'їзду в Україну громадян України».

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна.

Суд у рішенні наголосив, що між батьками дитини склалися неприязні сто-сунки, відповідачка з сином саме через ці відносини дійсно без відома позивача у другій половині 2016 року покинула Португалію та повернулася на постійне місце проживання, де зареєстрована, в м. Козятин, Вінницької області. У цьому році ОСОБА_6 закінчив перший клас ЗШ № 3 І-ІІІ ступенів м. Козятина.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року, що набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційно-го суду Вінницької області від 11 липня 2017 року, місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначено місце проживан-ня матері ОСОБА_4.

Витребування судом висновку комісії з питань захисту прав дитини при ви-конавчому комітеті Козятинської міської ради як органу опіки та піклування є доцільним з огляду на необхідність дотримання норм статті 19 СК України та забезпечення участі цього спеціального органу у вирішенні спору. Суд першої інстанції встановив дійсні обставини справи, не помилився у визначенні право-відносин між сторонами спору, застосував ті норми матеріального права, що ре-гулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстан-ції, викладених у рішенні від 21 липня 2017 року.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом, який перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстан-ції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої ін-станції.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Керуючись нормами статей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, його пред-ставника, адвоката Гуменюк Наталії Володимирівни відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лип-ня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізова-ного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двад-цяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: