Справа №597/971/17
Провадження №2/597/434/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

представника третьої особи Чаплій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу за позовом представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, треті особи Заліщицька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий Сергій Іванович про встановлення факту належності заповіту та визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_6 в позовній заяві та представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просять суд встановити, що заповіт від 17.03.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрований в реєстрі за №239 на ім'я ОСОБА_9 дійсно належить ОСОБА_5. Визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10, яке складається із: 7/8 часток квартири АДРЕСА_1; 7/8 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0740 га., яка розташована в м.Заліщики по АДРЕСА_1.

В обгрунтування своїх позовних вимог представники позивача покликаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_10 і після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно. До кола спадкоємців ОСОБА_10 входять його дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_7, які звернулись у встановлений законом строк у Заліщицьку державну нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом було повідомлено відповідачів про наявність заповіту ОСОБА_10 від 07.05.2015 року, яким останній призначив спадкоємцем всього свого майна позивача - ОСОБА_5 та право відповідачки ОСОБА_2 на обов'язкову частку в розмірі 1/8 частини спадкового майна. Відповідачі звертались до суду з позовом про визнання заповіту ОСОБА_10 від 07.05.2015 року недійсним, який задоволено рішенням суду 05.09.2017 року. Оскільки заповіт, що визнаний недійсним вищевказаним рішенням суду, не був складений заповідачем, представники позивача вважають його нікчемним, тому позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 згідно заповіту від 17.03.2014 року. Проте в даному заповіті було допущено помилки при його складанні, а саме, ім'я спадкоємця зазначено «ОСОБА_9» замість «ОСОБА_5», дата його народження зазначена помилково «ІНФОРМАЦІЯ_1», замість правильної «ІНФОРМАЦІЯ_2». Дані помилки зумовлені, як стверджують представники позивача, тим, що позивача всі рідні та близькі, в тому числі і спадкодавець, називали «ОСОБА_9», а відносно його дати народження, то тут має місце описка. У зв'язку з вищенаведеним, та тим, що один оригінал заповіту втрачений, другий був предметом експертного дослідження та знаходиться в матеріалах судової справи, крім того у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому вимушений звертатись до суду з даним позовом, який його представники просять задоволити в повному обсязі позовних вимог. Також представники позивача просять понесені судові витрати по даній справі стягнути в користь позивача з відповідачів.

Відповідачка ОСОБА_2, яка являється представником відповідача ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали, просять відмовити в його задоволенні за безпідставністю позовних вимог, про що подали письмове заперечення проти позову, в якому зазначають, що підстав для відновлення попереднього заповіту - від 17.03.2014 року після визнання недійсним заповіту від 07.05.2015 року немає, з огляду на положення Цивільного кодексу України. Тому позивач у будь-якому разі не має права на спадкування за заповітом, однак допускається до спадкування за законом на загальних підставах. Також покликаються на те, що позивачем при заявленні позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно не надано суду доказів відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, зокрема постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області 16.11.2017 року до участі у даній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_11, однак останній не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_11 не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як проти цього не заперечує представник позивача.

Представник третьої особи - Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. в судовому засіданні заперечень проти даного позову немає.

Третя особа - приватний нотаріус Заліщицького районного нотаріального округу Лютий С.І. в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника відповідачки, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 від 16.07.2015 року ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповітом від 17.03.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрованим в реєстрі за №239 ОСОБА_10 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно ОСОБА_9.

Заповітом від 07.05.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрованим в реєстрі за №510 ОСОБА_10 на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно ОСОБА_5.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області 05.09.2017 року по справі №597/87/16-ц заповіт складений 07.05.2015 року, підписаний від імені ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим Сергієм Івановичем за реєстровим номером 510 визнано недійсним, з підстав, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, при складанні та підписанні від його імені спірного заповіту.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 16.09.2017 року.

Відповідно до ст.82 ч.4 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.1257 ч.1 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Представники позивача покликаються на те, що заповіт від 07.05.2015 року, який визнано недійсним рішенням суду, являється нікчемним, оскільки не був складений заповідачем ОСОБА_10

Відповідачка та її представник не заперечують того, що вищевказаний заповіт являється нікчемним, однак стверджують, що визнання його недійсним рішенням суду не відновлює чинності попереднього заповіту - від 17.03.2014 року.

Відповідно до ст.1254 ч.4 ЦК України якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених ст.ст.225, 231 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судовим рішенням обставини, про те, що заповіт від 07.05.2015 року був складений не ОСОБА_10, суд вважає, що позивач являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_10 за заповітом від 17.03.2014 року.

Однак, як вбачається із вказаного заповіту від 17.03.2014 року заповідач призначив спадкоємцем свого майна ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представники позивача стверджують, що це сталось через те, що позивача всі рідні та близькі, в тому числі і спадкодавець, називали «ОСОБА_9», а відносно його дати народження, то тут має місце описка. У зв'язку з вищенаведеним, та тим, що один оригінал заповіту втрачений, другий був предметом експертного дослідження та знаходиться в матеріалах судової справи, крім того у позивача відсутні правовстановлюючі документи на спадкову квартиру, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ст.315 ч.4 ЦПК України).

З вищевказаного вбачається, що оскільки в даному випадку існує спір про право, представником позивача правильно подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, об'єднавши її із позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно в позовному провадженні.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили суду, що їм достеменно відомо про те, що покійний ОСОБА_10, всі родичі та знайомі називали ОСОБА_5 іменем «ОСОБА_9», про що також ствердила відповідачка ОСОБА_2

А, тому, пояснення представника позивача, свідків, досліджені докази по даній справі дають достатньо підстав суду вважати, що в імені та даті народження ОСОБА_15 при складанні заповіту 17.03.2014 року було допущено помилки, ім'я його зазначено помилково «ОСОБА_9», замість правильного «ОСОБА_5», дата його народження зазначена помилково «ІНФОРМАЦІЯ_1», замість правильної «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Виходячи із встановленого вище, суд приходить до переконання, що спадкоємцем майна ОСОБА_10 за заповітом від 17.03.2014 року являється позивач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_10 складається із: 7/8 часток квартири АДРЕСА_1; 7/8 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0740 га., яка розташована в м.Заліщики по АДРЕСА_1.

Дане зумовлено тим, що до кола спадкоємців ОСОБА_10, крім позивача, входять також його дружина ОСОБА_2 та сини ОСОБА_11, ОСОБА_7 - відповідачі по справі.

Крім цього, відповідачка ОСОБА_2 в силу ст.1241 ч.1 ЦК України (малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)) має право на обов'язкову частку у спадковому майні після смерті чоловіка - ОСОБА_10.

Відповідно до ст.1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із спадкової справи №139/2015 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10, 14.08.2015 року, тобто у строк визначений ст.1270 ч.1 ЦК України (для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини), ОСОБА_5 звернувся до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Однак, державний нотаріус Заліщицької державної нотаріальної контори Чаплій А.М. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №233/02-31 від 14.09.2017 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, псіля смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10, у зв'язку з наявністю спору між спадкоємцями.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

А, тому враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що даний позов слід задоволити, встановити, що заповіт від 17.03.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрований в реєстрі за №239 на ім'я ОСОБА_9 дійсно належить ОСОБА_5, визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10, яке складається із: 7/8 часток квартири АДРЕСА_1; 7/8 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0740 га., яка розташована в м.Заліщики по АДРЕСА_1.

Заперечення позову відповідачки та її представника не підтверджено доказами, тому до уваги судом не приймається.

Вирішуючи згідно ст.141 ЦПК України питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Враховуючи положення ст.263 ЦПК України, згідно яких рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, суд вважає, що виконав всі вимоги цивільного судочинства та вирішив дану справу згідно із законом. Рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 293, 294, 315, 319, 354, ч.1 п.15.5 Перехідних положеньЦПК України, ст.ст.392, 1222, 1233, 1254, 1257, 1269, 1270 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Встановити, що заповіт від 17.03.2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Заліщицького районного нотаріального округу Лютим С.І. та зареєстрований в реєстрі за №239 на ім'я ОСОБА_9 дійсно належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10, яке складається із:

7/8 часток квартири АДРЕСА_1;

7/8 часток земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0740 га., яка розташована в м.Заліщики по АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Суддя

С. В. Дудяк