Справа № 185/2521/17
Провадження № 2/185/2185/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на предмет фінансового лізингу, в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2, в якому просить суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на квартиру загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Свої доводи обґрунтовує тим, що Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк», на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2011 року, належить квартира загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. 04 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено Публічний договір про надання фінансового лізингу № DNQ0GX000000003, за умовами якого лізингодавець передає лізингоотримувачу в лізинг квартиру загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Згідно із п.13.1. ст.13 Договору цей Договір є змішаним договором, в якому містяться положення договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу (в частині переходу права власності на Предмет лізингу). 14 червня 2014 року ОСОБА_5 померла. ОСОБА_5 доводилась дружиною третій особі - ОСОБА_3 та матірю позивачу і відповідачу - ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі на майнові права та обовязки померлої за Договором. Заявою від 05 грудня 2014 року позивач прийняла всю спадщину. Заявою від 05 грудня 2014 року ОСОБА_6 відмовився від прийняття всієї спадщини, на користь позивача. Після смерті ОСОБА_5 позивач продовжувала виконувати обовязки померлої за договором, шляхом сплати щомісячних платежів, передбачених умовами договору, до повної їх сплати. В липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав позивачу довідку про те, що ОСОБА_5 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». 06 жовтня 2016 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, ОСОБА_5, померлої 14 червня 2014 року, на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про фінансовий лізинг», відповідно до яких право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в момент повної сплати ціни предмета лізингу, що за життя померлої ОСОБА_5 зроблено не було. Таким чином, виконавши всі умови Договору № DNQ0GX000000003 від 04.11.2011 року щодо сплати у повному обсязі всіх платежів, та прийнявши всю спадщину після померлої, позивач не має можливості оформити право власності на квартиру, що є предметом вказаного договору про надання фінансового лізингу, в звязку з чим позивач вимушена звернутися з позовом до суду.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, представник надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог, у запереченнях посилався на те, що переоформлення нерухомого майна предмета лізингу на третю особу не передбачено умовами договору.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом за обставинами справи, встановлено, що 04 листопада 2011 року між ОСОБА_5 яка є матірю позивача, ОСОБА_1, та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено публічний договір №DNQ0GX000000003 про надання фінансового лізингу, за умовами якого лізингодавець передав у платне володіння та користування предмет лізингу квартиру загальною площею 34,3 кв.м. для проживання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3, а лізингоодержувач прийняв вказане майно та приступив до внесення відповідних коштів.

14 червня 2014 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 575963, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 червня 2014 року.

Відповідно до довідки Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 24 червня 2017 року № 2342/02-14, після смерті ОСОБА_5 державної нотаріальної конторою заведено спадкову справу за № 1191/2014 від 11 грудня 2014 року на підставі заяви № 2948 про прийняття спадщини від доньки померлої ОСОБА_1 та заяви про відмову від прийняття спадщини від чоловіка померлої ОСОБА_3.

Успадкувавши права та обовязки своєї матері, ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 продовжила виконання умов договору фінансового лізингу № DNQ0GX000000003 від 04 листопада 2011 року.

Постановою від 06 жовтня 2016 року № 4302/02-31 Першою Павлоградської державної нотаріальною конторою Дніпропетровської області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріально дії видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, ОСОБА_5 ,померлої 14 червня 2014 року.

Відносини, що виникають у звязку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм / оренду / купівлюпродаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг».

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже , договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі продажу.

Згідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно, компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Належне виконання лізингоодержувачем обовязків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином , на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізиноодержувача, поширюються загальні положення про купівлю продаж.

Також, встановлено, що довідкою від 18 липня 2016 року № T57C-LF6A-7C92-347G зафіксовано остаточне виконання зобовязання сторін по фінансовому лізингу.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачено інше.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків / спадщини / від фізичної особи, яка померла / спадкодавця / до інших осіб / спадкоємців /.

До складу спадщини належать усі права та обовязки спадкодавця, їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва / ст.1218 ЦК України /.

Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Зобовязання та права за договором фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003, належним чином успадкувала та виконала позивач, що підтверджується матеріалами справи, та довідкою відповідача від 18 липня 2016 року № T57C-LF6A-7C92-347G зафіксовано остаточне виконання зобовязання сторін по фінансовому лізингу, вже після смерті ОСОБА_8

Таким чином, відповідачем приймалися платежі за зазначеним договором фінансового лізингу від позивача, тобто було визнано що нею було успадковано зобовязання за зазначеним договором. Таким чином, позивач набула прав та обовязків сторони в договорі фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003 в порядку спадкування.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі.

За умовами договору лізингу, а саме, п.11.2 розділу 11 «Перехід права власності на предмет лізингу», право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача на момент підписання уповноваженими представниками сторін акту звірки взаємних розрахунків та переходу права власності.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

За обставинами справи, встановлено, що позивачем виконано всі необхідні процесуальні дії, визначені договором фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003, які необхідні для переходу до нього права власності на вказану квартиру.

Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Також, суд враховує і ті обставини, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення даного позову.

За таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності на предмет фінансового лізингу, в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 стороною договору № DNQ0GX000000003 про надання фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року, як лізингоодержувач.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на предмет лізингу за договором DNQ0GX000000003 про надання фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року квартиру загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. С. Зінченко