Справа № 463/5440/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/5238/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» -

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 62449 грн. 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 03.10.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.10.2012 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7800 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. «Тарифами банку» передбачено нарахування відсотків, з розрахунку 360 календарних дні на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно п.1.1.3.2.3 ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписок по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Разом з тим, відповідачка своєчасно не погашала кредит, не сплачувала відсотки за користування кредитними коштами, не виконувала зобов»язань за кредитним договором, у зв»язку з чим у неї склалася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.10.2012 року в розмірі 62449 грн. 35 коп. відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило ПАТ КБ «ПриватБанк»,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції керувався правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними в постанові від 11.03.2015 року № 6-16цс14 та в постанові від 11.02.2015 року у справі № 6-240цс14, де не були підписані позичальником ОСОБА_4 та Правила надання банківських послуг, а тому вони не можуть бути складовою договору. Проте, суд першої інстанції не врахував, що дана правова позиція не стосується даних правовідносин, оскільки в цих справах висловлено позицію про зміну ОСОБА_4 надання споживчого кредиту фізичним особам щодо збільшення позовної давності, де положення ч. 1 ст. 259 ЦК України вимагає письмової згоди, а в даній справі ОСОБА_4 і правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, з умовами якої відповідачка ознайомилася, підписавши анкету - заяву. Крім того зазначає, що при укладенні оспорюваного кредитного договору, відповідачка надала згоду про те, що «заява разом із Памяткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідачка ознайомилася та погодилася з Умовами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення в письмовому вигляді, зобов'язалася виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. А відтак, між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачкою було укладено договір приєднання у відповідності до ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Апелянт звертає увагу на те, що відповідачка не оскаржувала кредитний договір від 03.10.2012 року, більш того, погодилася з умовами укладеного договору, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості, відповідно до якого ОСОБА_3 сплачувались платежі, що нею не заперечувалось. Тобто, кредитний договір від 03.10.2012 року в установленому законом порядку не визнаний недійсним, а тому згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з»явилася, не повідомила суд про причини неявки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено заявлених вимог, зокрема, матеріали справи не містять доказів підписання відповідачкою саме тих ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг, що долучені до позовної заяви. Крім цього суд зазначив, що позивачем не представлено суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачу 03.10.2012 року відкрито картковий рахунок № 229181 та встановлено кредитний ліміт саме на підставі заяви-анкети про приєднання до ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної відповідачем 03.10.2012 року, оскільки, як вбачається з зазначеної заяви-анкети така не містить ні виду картки, яку відповідач виявила бажання оформити, ні розміру кредитного ліміту у разі оформлення такого, ні розміру відсотків за користування кредитом, ні обов'язку сплачувати інші платежі, у разі досягнення між сторонами домовленості з цього приводу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають на підставі договору або правочину.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із заяви-анкети про приєднання до ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної ОСОБА_3 03.10.2012 року вбачається, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг (надалі - ОСОБА_4), а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

За змістом пункту 2.1.1.2.1 ОСОБА_4 для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам'ятці клієнта /довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки зазначеної в заяві.

Із заяви анкети вбачається, що ОСОБА_3 ознайомилася і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_4 та правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк. Зобовязується виконувати вимоги ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися з їх змінами на сайті Приват Банку.

У довідці про умови кредитування, кредитка зазначена, як Універсальна, 55 днів пільгового періоду, базова відсоткова ставка в місяць складає 2,5 %.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Правил користування платіжною карткою.

Пунктом 1.1.3.2.3 ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. ОСОБА_4 та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку розміщено в мережі Інтернет на сайті банку http://privatbank.ua, що свідчить про те, що він є доступним для всіх клієнтів банку, в т.ч. і для ОСОБА_3, з якими позивачка, підписуючи анкету заяву про приєднання до ОСОБА_4 і Правил надання банківських послуг у Приват Банку, зобов»язалась ознайомлюватися.

Статтею 204 ЦК України встановлений принцип правомірності правочину, відповідно до якого правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з цим, відповідач спірний кредитний договір не оспорювала в судовому порядку, такий у встановленому порядку не визнаний недійсним, а відтак підлягає обов»язковому виконання його сторонами.

З долученої до матеріалів справи виписки по рахунку вбачається, що банком виконано обовязок щодо повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки саме в порядку, обумовленому договором приєднання, а з розрахунку заборгованості вбачається, що Банком нарахування відсотків проводиться саме в розмірі ставок, що вказані у виписці по рахунку.

Матеріалами справи підтверджується, що підписавши про приєднання до ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідачка користувалася кредитним лімітом, отже, погодилася з такими умовами, розміром процентів за користування кредитом та штрафними санкціями, що передбачені п. 2.1.1.7.6 ОСОБА_4.

Випискою по особовому рахунку за період з 09.10.2012 року по 31.01.2017 року, долученою до матеріалів справи, безспірно підтверджується, що ОСОБА_3 користувалася кредитною карткою, неодноразово знімала кредитні кошти через банкомати, проводила розрахунки платіжною карткою у торгово-сервісній мережі, здійснювала поповнення мобільного телефону, а також непоодиноко вносила кошти на погашення кредиту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 03.10.2012 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом ОСОБА_3 станом на 31.10.2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 умов кредитного договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених кредитним договором, і згідно з наданим банком розрахунком заборгованість станом на 31.10.2016 року становить 62449,35 грн., з яких, 7326,69 грн. - заборгованість за кредитом; 48772,74 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 2899,95 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2949,97 грн. - штраф (процентна складова).

Доказів, які б спростовували нараховану позивачем заборгованість, відповідачка ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції, не надала.

Іншого розрахунку, на спростування розрахунку заборгованості, наданого позивачем, ОСОБА_3 суду також не надала.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності.

Випискою по рахунку та розрахунком заборгованості стверджується проведення останньої сплати заборгованості датою 15.05.2014 року в сумі 400,00 грн., що з врахуванням дати подання позову 20.11.2016 року свідчить про дотримання кредитором загального трьох річного строку позовної давності тамвідстуність підстав для застосування наслідків спливу позовної давності.

Колегія суддів зазначає, що нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені проведено за період з 01.06.2014 року до 31.10.2016 року, що не відповідає положенням п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України, а відтак розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідачки підлягає зменшенню, і така підлягає нарахуванню, починаючи з 24.11.2015 року, що становить 1200 грн., що є підставою для часткового задоволення вимог позивача в частині стягнення пені.

Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням спеціальних платіжних засобів платіжних карт, регулюється, зокрема, наступними правовими актами : Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні , Законом України Про банки і банківську діяльність, Законом України Про електронний цифровий підпис, постановою НБУ № 705 Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України, аналіз яких дає підстави для висновку колегії суддів про безпідставність та необґрунтованість письмових заперечень відповідачки щодо порушення банком вимог вищезгаданих нормативних актів, їх недотримання, про відсутність укладеного між нею та банком договору.

З врахуванням Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №254 від 18.06.2003 року, виписка по рахунку, яка знаходиться в матеріалах справи, є первісним бухгалтерським документом про видачу та сплату коштів за кредитним договором, що спростовує твердження суду першої інстанції про відсутність в матеріалах справи належного доказу про отримання ОСОБА_3 кредитної картки, користування кредитними коштами, здійснення часткових погашень за кредитною карткою.

Суд першої інстанції в порушення вимог ЦПК України не встановив дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін, які випливають з кредитної картки, не перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, тому дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відмова суду в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» з тих підстав, що ОСОБА_4 та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 096.03.2010 року №СП-2010-256, викладені російською мовою, яка немає на території Львова статусу державної, а відтак такі є неналежним доказом, колегія суддів оцінює критично, оскільки викладення документів на російській мові не є законною підставою для відмови в задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» за наявності доказів на підтвердження отримання ОСОБА_3 кредитної картки та користування кредитними коштами, які нею періодично частково поверталися.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Частина 1 ст. 376 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків , викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню або незастосування закону, який підлягає застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи передбачені ч.1 ст. 376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нову постанову , якою позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково, стягнути зі ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 60749.40 грн. заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.ст. 351, 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 травня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 60749.40 грн. заборгованості за кредитним договором, з якої: 7326.69 грн. заборгованість за кредитом; 48772.74 грн. заборгованість за відсотками; 1200 грн. заборговагність по пені та комісії; 500.00 грн. (фіксована частина) та 2949.97 грн. штрафу (процентна складова).

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2893.80 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 29.12.2017 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_5