АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9588/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Галась І.А.
754/9980/13-ц Доповідач-Чобіток А.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Оніщука М.І.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_3 про внесення виправлень у виконавчі документи та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання,-

в с т а н о в и л а:

13.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною заявою та зазначав, що 02.11.2015 року на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року,яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4,ОСОБА_5 на його користь майнову шкоду у розмірі 30313 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.,судовий збір у розмірі 353 грн.13 коп. та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 4 900 грн.,видані виконавчі листи.

Посилаючись на поважність причини пропуску строку на пред'явлення вказаних виконавчих документів, а саме: перебування справи та тривалий розгляд її в апеляційній та касаційній інстанціях , заявник просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року заяву задоволено. Постановлено внести виправлення у виконавчі листи № 2-3802/ 2013 р, видані на виконання вказаного судового рішення, зазначивши ідентифікаційні номери відповідачів та поновити строк для їх пред'явлення до виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3, оскільки висновок суду, що пропущення заявником строку для пред'явлення виконавчих документів сталося з поважних причин не відповідає дійсним обставинам справи, а відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, про що зазначено у правовому висновку ВСУ № 6-62цс14, в зв'язку з чим відсутні підстави для внесення виправлень у виконавчі листи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення заявника, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 16.12.2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення , яким з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну та моральну шкоду, спричинену внаслідок залиття його квартири.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Справа була повернута до Деснянського районного суду міста Києва 10 червня 2014 року.

12 червня 2014 року справа була направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України від 23.10.2014 року закрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та інш. про відшкодування шкоди.

25 листопада 2014 року справу повернуто до суду першої інстанції.

У період знаходження даної справи в суді касаційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року за нововиявленими обставинами, яка була розглянута судом першої інстанції лише 27.03.2015 року.

Ухвалою від 27.03.2015 року Деснянський районний суд м. Києва відмовив ОСОБА_4 у задоволенні його заяви про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року за нововиявленими обставинами.

17.09.2015 року суд апеляційної інстанції залишив ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року без змін.

02 листопада 2015 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року , якими строк пред'явлення виконавчих документів визначено до 22.05.2015 року ( а.с. 140 том 3).

Звернувшись з заявою про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання 13.11.2015 року, заявник зазначав, що дана справа тривалий час знаходилась на розгляді судів апеляційної та касаційної інстанції, що унеможливлювало отримання виконавчих листів , які фактично було отримано вже після спливу строку його пред»явлення до виконання.

Поновлюючи ОСОБА_3 строк на пред»явлення виконавчих документів у даній справі до виконання, суд першої інстанції вважав, що він пропущений заявником з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред»явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об'єктивно , незалежно від волі особи, яка пропустила строк .

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у даній справі набрало законної сили 21.05.2014 року

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2011 року , що діяв на час видачі виконавчого листа, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили .

Виконавчі листи у даній справі видано 02.11.2015 року.

05.10.2016 року набрав законної сили Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року , на підставі якого втратив чинність Закон України «Про виконавче провадження» 1999 р., № 24 із наступними змінами, в тому числі і його редакція 2011 року.

Частиною 5 РозділуXIII Прикінцевихтаперехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 рокувизначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року , виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи у даній справі видані 02.11.2015 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, в зв»язку з чим підлягають пред»явленню до виконання на підставі вказаного закону протягом трьох років - до 22.05.2017 року.

У період з 13.11.2015 року і по 27.07.2017 року в суді першої інстанції тривав розгляд заяви ОСОБА_3 про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання , що унеможливлювало їх пред'явлення до виконання до 22.05.2017 року .

Таким чином, вказані заявником причини поважності пропуску строку на пред'явлення виконавчих листів до виконання, є поважними, оскільки підтверджуються матеріалами справи та вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, як вказують і на те, що вказані обставини виникли об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк .

Та обставина, що закон не вимагає зазначення у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника, в зв'язку з чим відсутні підстави для внесення виправлень у виконавчі листи, на законність ухвали суду першої інстанції та законність виконавчих листів не впливає, оскільки внесення у виконавчі листи даної інформації будь-яких наслідків та обов'язків для боржників не створює та їх права не порушує.

При цьому як Закон України «Про виконавче провадження» в редакції 2011 року , так і Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року передбачав/передбачає , що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення.

На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстави до скасування якої відсутні.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315 ЦПК України , колегія суддів , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -