Справа № 372/376/16-ц Головуючий у І інстанції Болобан В.Г.
Провадження № 22-ц/780/4879/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 02.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПравексБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПравексБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими та стягнення переплачених коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом, в якому, збільшивши позовні вимоги, просив визнати припиненими договір про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року та договір іпотеки № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року, а також стягнути з відповідача на свою користь надлишково сплачені за кредитним договором кошти в розмірі 1 456,00 доларів США, переплачені відсотки в звязку з завищенням відсоткової ставки кредиту в розмірі 4 562,77 доларів США, переплачені відсотки по непроведеному платежу в розмірі 905,99 доларів США та в розмірі 78,53 долара США за несвоєчасне проведення платежів, а також пеню в розмірі 115 867,86 доларів США.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 01 жовтня 2008 року між ним та ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф на суму 350 000 доларів США.

Позивач у повному обсязі, протягом дії договору сплачував споживчий валютний кредит та достроково погасив його.

Разом з тим, до позивача та його представника почали телефонувати невідомі особи та вимагати додаткових платежів по банківському кредиту, в зв»язку з чим ОСОБА_2 письмово звернувся до банку з метою роз»яснення цієї ситуації.

Ознайомившись з позицією банку та доданими письмовими документами, позивач виявив переплату по кредитному договору в зв»язку з непроведенням трьох платежів, а також численними порушеннями банком термінів проведення інших платежів щодо погашення кредиту, що призвело до збільшення кредитних платежів.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що договір про відкриття кредитної лінії від 01 жовтня 2008 року є припиненим в зв»язку з його повним виконанням, що підтверджується здійсненими ним сплатами по погашенню кредиту, а також випискою з його рахунку, наданою банком.

Оскільки кредитний договір є припиненим в зв»язку з його повним виконанням, то похідний від нього договір іпотеки також є припиненим. Крім того, з банку підлягають стягненню переплачені позивачем кошти, відсотки та пеня за незаконне користування грошима, а також усі додаткові платежі, які виникли з вини відповідача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано договір про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року припиненим в звязку з його належним виконанням кредитором.

Визнано договір іпотеки № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року припиненим в звязку з повним виконанням договору про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року.

Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь ОСОБА_2 переплачені відсотки в звязку із завищенням відсоткової ставки кредиту в розмірі 4362,42 доларів США, переплачені відсотки по непроведеному платежу в розмірі 905,99 доларів США та 78,53 доларів США за невчасне проведення платежу, а всього 5346,94 доларів США.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

Стягнуто з ПАТ КБ «Правекс-Банк» на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової економічної експертизи в розмірі 10088,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ПАТ КБ «Правекс-Банк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф, згідно з умовами якого банк надає позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті для споживчих цілей в розмірі 350 000 доларів США, строком з 01 жовтня 2008 року до 01 жовтня 2015 року зі сплатою 14,99 відсотків річних (том 1, а.с.8-17).

Виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року було забезпечене договором іпотеки № 375-002/08Ф, укладеним 01 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 (том 1, а.с.25-34).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог позивача про повне виконання ним зобов»язання за договором про відкриття кредитної лінії та переплату ним коштів за цим договором, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Договір про відкриття кредитної лінії від 01 жовтня 2008 року укладений з урахуванням волевиявлення позивача ОСОБА_2, оскільки підпис останнього на договорі є доказом згоди з усіма умовами договору.

Цивільним кодексом України передбачено вичерпний перелік підстав припинення зобовязань. Зокрема, у ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 13.07.2017 року у ОСОБА_2 за договором про відкриття кредитної лінії № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року рахується заборгованість в розмірі 2753,88 доларів США, яка складається з кредиту в розмірі 1656,35 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 933,78 доларів США, відсотків в розмірі 89,86 доларів США та пені за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 73,89 доларів США. Дані обставини підтверджуються наданим банком розрахунком заборгованості (том 2, а.с.23-24) та свідчать про те, що зобов»язання, яке виникло між сторонами на підставі договору про відкриття кредитної лінії, позивачем, як позичальником, не виконано, отже не є припиненим в розумінні ст. 599 ЦК України.

Оцінку вищенаведеним обставинам суд першої інстанції в своєму рішенні не дав, допустивши неповноту судового розгляду по справі.

Натомість, ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача про припинення в зв»язку з виконанням кредитного договору та договору іпотеки, суд першої інстанції в основу свого рішення поклав висновок проведеної по справі судово-економічної експертизи № 8172/16-45 від 28.02.2017 року (том 1, а.с.234-245), яким встановлено:

По першому питанню: враховуючи те, що не всі платежі за Договором №375-002/08Ф від 01.10.2008 року проводились в день оплати, платіж від 29 серпня 2013 року на суму 1456,00 доларів США (платіжка 039) не врахований в розрахунку, наданому банком (лист-розрахунок № 1179/09-01-2 БТ від 18.02.2016 року), не підтверджуються документально та не відповідають розрахунки заборгованості станом на 25.01.2016 року (лист-розрахунок № 1179/09-01-2 БТ від 18.02.2016), надані банком, умовам договору про надання споживчого кредиту за договором №375-002/08Ф від 01.10.2008 року, укладеним з ПАТ КБ «Правекс-Банк».

По другому питанню: за результатами дослідження Розрахунку заборгованості встановлено, що розмір відсоткової річної ставки за користування кредитом змінювався наступним чином: за період з 01.10.2008 року по 13.02.2012 року 14,99%; за період з 14.02.2012 року по 30.09.2015 року 13,00%. Отже, з 14.02.2012 року відсоткова річна ставка зменшена. Розміри щомісячних платежів, які визначені в «Попередньому графіку щомісячних виплат за кредитною лінією», не відповідають графіку зменшення ліміту кредитування, визначеному в п. 1.1 договору, змінений ліміт кредитування, відповідно до якого розраховані проценти.

По третьому питанню: реальна процентна ставка на дату укладання Договору № № 375-002/08Ф від 01.10.2008 року розрахунково становить 17%.

По четвертому питанню: в розрахунку, наданому банком (лист-розрахунок № 1179/09-01-2 БТ від 18.02.2016 року), враховані платежі: платіж від 08 серпня 2012 року 2500,00 доларів США (платіжка ИЛВ683); платіж від 29 серпня 2013 року 1456,00 доларів США (платіжка РІВ 863); платіж від 23 грудня 2013 року 1090,00 доларів США (платіжка РІВ 464), не врахований платіж від 29 серпня 2013 року на суму 1456,00 доларів США (платіжка 039).

По пятому питанню: не всі платежі проводились в день оплати за Договором № 375-002/08Ф від 01 жовтня 2008 року, про що детально наведено в дослідницькій частині.

Виходячи зі змісту висновків експертизи, викладених вище, експертом було встановлено факт незарахування банком одного банківського платежу на суму 1456,00 доларів США (платіжка 039), встановлено, що реальна процентна ставка на дату укладання договору становила 17% річних, встановлено, що не всі платежі проводились в день оплати та що розміри щомісячних платежів, визначені в «Попередньому графіку щомісячних виплат за кредитною лінією», не відповідають графіку зменшення ліміту кредитування, в звязку з чим розрахунок заборгованості, наданий банком, не відповідає умовам договору про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами.

Вищенаведені обставини, встановлені під час проведення судово-економічної експертизи, жодним чином не підтверджують факт повного виконання ОСОБА_2 своїх обов»язків за договором про відкриття кредитної лінії щодо повернення отриманого ним кредиту та сплати відсотків за користування ним, оскільки встановлений експертизою факт невідповідності наданого банком розрахунку заборгованості умовам договору про відкриття кредитної лінії не свідчить про повне виконання зобовязання позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки висновок експертизи не підтверджує факт повного виконання позивачем зобов»язання, а інших доказів на підтвердження цих обставин позивачем суду надано не було, зважаючи на надані відповідачем суду докази, які підтверджують факт наявності заборгованості за кредитним договором, необґрунтованим є рішення суду першої інстанції про припинення договору про відкриття кредитної лінії та похідного від нього договору іпотеки в звязку з повним виконанням ОСОБА_2, як позичальником, своїх зобовязань згідно умов договору.

Помилковим є і рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача переплачених ним за договором коштів, оскільки ці висновки суду ґрунтуються виключно на розрахунках, наданих позивачем та не підтверджених ніякими іншими доказами по справі. При цьому факт переплати спростовується наданим відповідачем розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що за договором, укладеним між сторонами 01 жовтня 2008 року, рахується заборгованість в розмірі 2753,88 доларів США (том 2, а.с.23-24), що, на думку колегії, свідчить про недоплату, а не переплату, як про це зазначає позивач.

Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Оскільки висновки суду про наявність підстав для задоволення позову не відповідають обставинам справи і суд, ухвалюючи рішення, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які насправді матеріалами справи не доводяться, рішення суду першої інстанції на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи те, що в задоволенні позову позивачеві відмовляється, понесені ним по справі судові витрати в силу вимог ст.88 ЦПК України іншою стороною йому не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПравексБанк» - задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27 липня 2017 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПравексБанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими та стягнення переплачених коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: