Справа № 446/230/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року м. Кам'янка-Бузька

Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області у складі

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретарів судового засідання Коваль В.А.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" в якій позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь 14616,00 грн. страхового відшкодування пов'язаного із витратами на поховання покійного брата ОСОБА_3, а також судові витрати у сумі 4000,00 грн., які пов'язані із оплатою послуг правової допомоги.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 19.01.2014р. водій ОСОБА_2 керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки "DAF 95 XF 430" р.н.з. НОМЕР_2 із причепом марки "Sommer" р.н.з. НОМЕР_3 та рухаючись по автодорозі "Київ-Чоп" поблизу с. Старий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області у напрямку до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який від отриманих травм помер на місці пригоди. 27.02.2014р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального правопорушення за цим фактом у зв'язку із відсутністю у діях складу злочину передбаченого ст. 286 КК України. В результаті такого ДТП вона зазнала шкоди, яку просила виплати страхову організацію, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність водія, про що повідомила страховика 21.09.2016р. Однак, 16.12.2016р. їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, так як у діях водія не встановлено порушення правил ПДР, які б знаходилися у причинному зв'язку з виникненням ДТП і його наслідками. Вказує, що вона зазнала шкоди у зв'язку із похованням брата, що складається із витрат на встановлення та виготовлення пам'ятника у сумі 14000,00 грн. та 4580,00 грн. витрат на поховання, а з врахуванням встановлених законом лімітів відповідальності страховика розмір такої шкоди становить 14616,00 грн., що дорівнює 12 мінімальним заробітним платам.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, на адресу суду скерували заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 44, 82).

Представник відповідача в судове засідання також не прибув, на адресу суду скерував заперечення на позовну заяву (а.с. 62-66) та повідомлення про заміну найменування відповідача (а.с. 86).

Розглянувши заяву про заміну найменування відповідача, суд дійшов до висновку, що зміна організаційно-правової форми відповідача з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство не зумовлює такого процесуального наслідку як заміна неналежного відповідача (ст. 33 ЦПК), так як з матеріалів справи встановлено, що особа, до якої пред'явлено позов не ліквідована та не реорганізована, а відбулась лише зміна її організаційно-правової назви без зміни коду ЄДРПОУ, відтак, суд вважає за доцільне в подальшому вірно вважати назву відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна".

В подальшому, представник відповідача в судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про час та місце судового слухання був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повсток (а.с. 119, 127, 145).

Ухвалою суду від 03.08.2017р., з мотивів наведеній у ній, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2

Залучена до участі у справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового слухання повідомлявся.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи встановлено, що 19 січня 2014 року близько 18:25 год. на 519 км. +50 м. автодороги "Київ-Чоп" поблизу с. Старий Яричів Кам'янка-Бузького району Львівської області водій ОСОБА_2, 08.09.1968р.н., керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля марки "DAF 95 XF 430" р.н.з. НОМЕР_2 із причепом марки "Sommer" р.н.з. НОМЕР_3 та рухаючись у напрямку до м. Києва, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що доводиться свідоцтвом про його смерть від 13.01.2014р. серії НОМЕР_4, а як видно із довідки про причину його смерті від 20.01.2014р., такий помер внаслідок тупої поєднаної травми тіла. Пішохід травмований при зіткненні із важким вантажним автомобілем (а.с. 8, 9).

Постановою старшого слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області Гелеш А.І. від 27.02.2014р. кримінальне провадження внесене до ЄДРДР за №000052 від 20.01.2014р. закрито у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України (а.с. 6-7).

Полісом №А/С 5507147 зі строком дії з 02.09.2013р. по 22.08.2014р., який виписаний страховиком ПАТ "ХДІ страхування", транспортний засіб "DAF 95 XF 430" р.н.з. НОМЕР_2 був застрахований із лімітом відповідальності 100 тис. грн. (а.с. 67).

З матеріалів справи встановлено, що страховик ПАТ "ХДІ страхування" на момент підписання страхового полісу та ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" на момент розгляду справи мають один .

ОСОБА_1 звернулась до ПАТ "ХДІ страхування" із заявою від 13.09.2016р. на виплату страхового відшкодування за фактом ДТП, що мало місце 19.01.2014р. Така заява разом із переліком відповідних документів була отримана 21.09.2016р. (а.с. 23).

Листом від 16.12.2016р. за №1020 за підписом Голови правління ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" відмовлено у здійсненні страхового відшкодування з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність водія не настала і подію не можна кваліфікувати як страховий випадок (а.с. 24).

Як видно із довідки Старояричівської сільської ради Кам'янка-Бузького району №981 (а.с. 14) ОСОБА_1 дійсно здійснила поховання свого двоюрідного братат ОСОБА_3

Також, з матеріалів справи слідує, що 20.01.2014р. позивачка понесла витрати на поховання у загальній сумі 4580,00 грн. (домовина, хрест, костюм, туфлі, вінок), що доводиться відповідним товарним чеком (а.с. 17), а 20.04.2016р. понесла витрати на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника у сумі 14000,00 грн., що доводиться відповідним договором, товарним чеком та накладною (а.с. 19-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У п. 25 цієї Постанови також роз'яснено, що страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону N 1961-IV.

Статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність особи, яка на відповідній правовій підставі керувала вантажним автомобілем марки "DAF 95 XF 430" р.н.з. НОМЕР_2 була застрахована згідно Полісу №А/С 5507147, а також те, що 19.01.2014р. мала місце ДТП за участі такого транспортного засобу, то суд вважає, що в даному випадку наявний страховий випадок в розумінні наведеної вище статті закону.

За таких обставин суд відхиляє покликання відповідача на ту обставину, що такий випадок не є страховим.

Крім того, суд враховує, що в результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1. настала смерть ОСОБА_3 і така настала саме внаслідок зіткнення із транспортним засобом марки "DAF 95 XF 430" р.н.з. НОМЕР_2, тобто між ними існує причинно-наслідковий зв'язок.

У п. 27.4. ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Так як Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" встановлено мінімальну заробітну плату на рівні 1218 грн., то ліміт відповідальності страховика стосовно витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника становить 14 616,00 грн.

Оскільки матеріалами справи доводиться факт понесення позивачкою витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника на загальну суму 18 580,00 грн., то сума, яка повинна бути виплачена страховиком становить на рівні ліміту - 14 616,00 грн., що і підлягає до стягнення з відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат суд виходив із наступного.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору. А тому, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави суму судового збору, якою обкладаються дані позовні вимоги. За приписами ст. 4 загаданого Закону, а також з врахуванням прожиткового мінімуму на 2017 рік, сума такого судового збору складає 640,00 грн.

Також, згідно ст. 1 "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 05.09.2016р. надання правової допомоги ОСОБА_1 забезпечує ТзОВ "Автопоміч", а відповідно до рахунку-фактури від 25.01.2017р. та акту виконаних робіт від 01.02.2017р. оплата за надання правової допомоги становить 4000,00 грн., які позивачка сплатила згідно квитанції від 27.01.2017р. (а.с. 25-28).

Як видно із акту виконаних робіт від 01.02.2017р. загальна кількість витрачених годин роботи на виконання договору про надання правової допомоги, тобто вчинення дій поза судовим засіданням становить 8 годин. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017р. становить 1600,00 грн., то граничний розмір компенсації таких витрат становить 5120, 00 грн. (1600*0,40*8=5120,00).

За таких обставин, суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу на рівні 4000,00 грн., що і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 11, 15, 88, 208-209, 214-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, про відшкодування шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 14616,00 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот шістнадцять гривень нуль копійок) страхового відшкодування пов'язаного із витратами на поховання покійного ОСОБА_3.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок) судових витрат пов'язаних із оплатою правової допомоги.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" на користь держави Україна суму судового збору у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя