У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що з березня 2006 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 Під час спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4, якого вона зареєструвала на своє прізвище. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився другий син ОСОБА_5, якого вони зареєстрували як батьки за спільною заявою. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Посилаючись на те, що вони проживали однією сім'єю та мали спільний бюджет, ОСОБА_3 за життя визнавав себе батьком ОСОБА_4, просила встановити факт батьківства, що має значення для подальшого оформлення спадкових прав.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2017 року заяву задоволено.

Встановлено факт того, що ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2017 року скасовано та постановлено ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим вказана касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 6 ст. 235 та ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про залишення без розгляду заяви ОСОБА_2, апеляційний суд, керуючись ч. 6 ст. 235 ЦПК України, правильно виходив із того, що суд першої інстанції не з'ясував всіх фактичних даних, що мають значення для справи, не перевірив наявність спадкової справи після смерті ОСОБА_3, прийняття спадщини іншими особами, не залучив до справи всіх заінтересованих осіб, зокрема, ОСОБА_6, яка оспорює право на спадщину заявника, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 в порядку окремого провадження.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Петрівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області, про встановлення факту батьківства, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В.Ступак