У Х В А Л А

судового засідання

28.12.2017 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 р. ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивовує тим, що 02 лютого 2011 року Франківський районний суд м. Львова постановив рішення по справі № 2-442/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 234 078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судовий збір в розмірі 1700 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн..04 липня 2012 р. Франківським районним судом м. Львова, на виконання зазначеного рішення, яке набрало законної сили 07 червня 2012 року, видано виконавчий лист №2-442/2011, відносно ОСОБА_1, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 234 078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судовий збір в розмірі 1700 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн..Розмір заборгованості у виконавчому листі зазначений у іноземній валюті, без переведення в еквівалент гривні станом на дату постановлення рішення. Законодавством ,як на момент видачі виконавчого листа так і на даний час не передбачено права державному виконавцю самостійно змінювати розмір заборгованості визначений судом, шляхом переведення іноземної валюти до гривні. Під час виконання виконавчого листа було здійснено реалізацію майна, та погашено 72410,95 грн. борг та 7241,09 грн. виконавчого збору. Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що виконавчою службою розмір стягнення був зазначений у сумі 235898,66 грн., що не відповідає резолютивній частині рішення, на примусове виконання, якого виданий виконавчий лист. Окрім того, у виконавчому документі не вказаний ідентифікаційний номер боржника, що є обовязковою вимогою до виконавчого документа визначеною Законом України «Про виконавче провадження», що діяв як на момент видачі виконавчого листа так і на час його примусового виконання органами державної виконавчої служби.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд визнати виконавчий лист № 2-442/2011 виданий 04 липня 2012 року Франківським районним судом м. Львова відносно ОСОБА_1, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 234 078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судовий збір в розмірі 1700 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн.. від 09.12.2011 р., таким, що не підлягає виконанню; скасувати всі арешти накладені Франківським відділом державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області в межах виконавчих проваджень відкритих на примусове виконання виконавчого листа №2-442/2011 та витребувати його до Франківського районного суду м. Львова.

Представник заявника в судове засідання подав клопотання про розгляд заяви у її відсутності, підтримала свої вимоги .

Представники ПАТ ««ВіЕс Банк»» та Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не зявились, хоча належиним чином були повідомленні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02 лютого 2011 року Франківський районний суд м. Львова постановив рішення по справі № 2-442/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 234 078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судовий збір в розмірі 1700 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн..

07 червня 2012 року Апеляційним судом Львівської області рішення Франківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2011 року залишено без змін.

04 липня 2012 р. Франківським районним судом м. Львова, видано виконавчий лист №2-442/2011 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість в сумі 234 078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судовий збір в розмірі 1700 грн. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн. Франківським відділом державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області при первинному відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-442/11 виданого 04.07.2012 року, розмір стягення визначений, 235 898, 66 грн.

В подальшому в межах виконавчого провадження було реалізовано майно боржника та стягнуто 72410,95 грн. борг та 7241,09 грн. виконавчого збору. У виконавчому листі № 2-442/11 виданого 04.07.2012 року Франківським районним судом м. Львова відносно ОСОБА_1 не зазначений ідентифікаційний номер боржника.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, що діяв на час видачі та предявлення виконавчого документа до виконання, визначався вичерпний перелік вимог до виконавчих документів. Однією з обовязкових вимог є зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта божника фізичної особи. Аналогічна норма закріплена ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Відповідно до п.п. 6 та 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, державний виконавець зобовязаний був відмовити у відкритті виконавчого провадження у разі предявлення виконавчого документа до виконання, який не відповідав вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону та наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року визначались права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження та його обовязки. Пункт 20 даної статті мітить відсилаючи норму щодо надання державному виконавцю здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

На даний час права та обовязки державного виконавця визначені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року і пунктом 22 ч.3 аналогічно закріплена норма щодо наділення державного виконавця іншими повноваженнями визначеним Законом.

Разом з тим, в дійсності жодним законодавчим актом як спеціальним так і загальним ,не наділено державного виконавця правом на зміну резолютивної частини виконавчого листа в частині суми стягнення шляхом визначення еквівалента іноземної валюти за курсом до гривні.

Пунктом 14 Постанови № 14 Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» розяснюється, що у мотивувальній частині рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, суд обовязково наводить розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно, правом на зміну визначення боргу шляхом його переведення в еквівалент до національної валюти- гривні, наділений виключно суд.

Законом не визначений порядок переведення еквівалента боргу державним виконавцем з іноземної валюти до національної, а саме з врахуванням якого саме курсу та станом на яку дату чи з вчиненням якої саме дій таке допускається.

Отже, вчинення самостійного переведення боргу з іноземної валюти в національну валюту України державним виконавцем, виходить за межі його повноважень, та можу грубо порушити майнові права та інтереси.

Аналогічно знаходить своє підтвердження довід заявника, що виконавча служби може перераховувати кошти виключно на гривневий рахунок.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може а заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, стягувач не звертався до суду з вимогою усунити недоліки у виконавчому листі в частині зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта божника та переведення боргу з іноземної валюти на національну валюту України гривню, в еквіваленті, станом на дату постановлення судового рішення, , суд вважає, що вимоги заявника в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та зняття арештів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В той же час суд вважає, що вимога в частині витребування виконавчого листа до Франківського районного суду м. Львова є зайвою, оскільки охоплюються вимогою, яку задоволено.

На підставі ст. 432 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист №2-442/2011 від 07.06.2012 р. виданий Франківським районним судом м. Львова, відносно ОСОБА_1 , про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3І на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованості в сумі 234078 дол. США 66 центів боргу за договором № KF 41317, судового збору в розмірі 1700 грн. та коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення цивільної справи в сумі 120 грн., таким що не підлягає до виконання.

Скасувати арешти накладені Франківським відділом державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області в межах виконавчих проваджень відкритих на примусове виконання виконавчого листа №2-442/2011, зокрема постановою про арешт майна боржника та забороною на його відчуження від 08 квітня 2014 року № 42283465, постановою про арешт майна боржника та забороною на його відчуження від 21 травня 2013 року № 38025025, постановою про арешт майна боржника та забороною на його відчуження від 17 листопада 2016 року № 52139492.

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається апеляційному суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Мартьянова С.М.