АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5737/17 Справа № 187/998/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_2 за договором позики.

Представник позивача за зустрічним позовом подав клопотання про скасування ухвали про забезпечення позову так як справа має розглядатися безстороннім визначеному у законному порядку судом, майно на яке накладено арешт значено перевищує вартість предмета позову, судом першої інстанції порушено ряд матеріальних та процесуальних норм, що призвело до неправильного вирішення питання щодо забезпечення позову.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про скасування ухвали про забезпечення позову у цивільній справі залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, районний суд виходив з того, що ухвалою суду від 04 листопада 2016 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить відповідачу. Дана ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 лютого 2017 року.

Проте колегія суддів не може погодитьсь з таким висновком суду першої інстанції.

Так, судом встановлено, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 листопада 2016 року заяву ОСОБА_3 було задоволено частково та накладено арешт на майно ОСОБА_2 в межах ціни позову у сумі 12074140,80 грн., а саме:

- квартиру № 75-76, розташовану в будинку № 50/38 по вулиці Волоській в місті Києві;

- земельну ділянку, площею 0.15 га, розташовану у Дніпропетровській області, Петриківському районі, смт. Курилівка, по вулиці Першотравнева;

- 11/30 частки підземного автопаркінгу на 6 машиномісць (вбудоване приміщення №01), загальною площею 291,5 кв.м., частина вбудованого приміщення 01 площею 182,1 кв.м - Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, будинок 8;

- приміщення спортивного залу (вбудоване приміщення № 105), загальною площею 297,1 кв.м. - Дніпропетровська область, місто Дніпродзержинськ, проспект 50 років СРСР, будинок 8;

- квартира №79, розташовану в будинку № 15а по проспекту Комсомольський в місті Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області;

- квартири №1, 2, 103, 213 в будинку №8 по проспекту 50 років СРСР в місті Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області.

В іншій частині заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову було відмовлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 10 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.151 ЦПК України (який діяв на час постановлення спірної ухвали) питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Проте, постановляючи спірну ухвалу, районний суд взагалі не навів правових обґрунтувань доводів, щодо відмови у скасуванні заходів забезпеченні позову, а також нікого не повідомляв про судовий розгляд зазначеного клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5