АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Колесник О.М.
№22-ц/796/8912/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Махлай Л.Д., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря Дуки В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни про примусове входження до квартири, зацікавлені особи: стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та боржник ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А

У червні 2017 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Білан Ю.С. звернулася до суду із поданням, в якому просила надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

В мотивування вимог посилалася на те, що при неодноразовому виході державного виконавця до квартири божника з метою її опису, доступу до приміщення надано не було, про що складені відповідні акти.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року подання задоволено.

Надано дозвіл на примусове входження до квартири АДРЕСА_1, власником 1/5 частини якої є ОСОБА_1, для проведення виконавчих дій та виконання виконавчого напису №2622, виданого 23.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А.

Не погоджуючись з ухвалою суду, боржник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що судом першої інстанції було розглянуто подання про примусове входження до квартири без участі державного виконавця та винесено оспорювань ухвалу про задоволення вимог державного виконавця.

Крім того, умовами примусового проникнення до житла боржника є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно. Однак, державний виконавець не здійснював будь-які інші дії для з'ясування наявності у неї грошових коштів, рухомого майна, вкладів у банках та інше.

Зазначила, що судом не було досліджено належним чином докази її оповіщення про проведення виконавчих дій 06.04.2017 року та 15.05.2017 року, а також не підтверджено чи здійснювались вони фактично.

Вона не була повідомлена про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису. Оскільки вона не отримувала жодних повідомлень про проведення даних виконавчих дій, відповідно, і не була обізнана про те, що виконавцем було здійснено вихід до житла за адресою: АДРЕСА_1 з метою проведення опису зазначеного нерухомого майна.

Державний виконавець не направляв їй копії постанов про відкриття виконавчого провадження, а також будь-які інші повідомлення стосовно відкритого виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Задовольняючи подання, суд виходив з того, що державний виконавець неодноразово приїздив до квартири боржника з метою проведення опису майна боржника, але боржник перешкоджав виконанню законних дій та вимог державного виконавця шляхом недопуску до квартири, що підтверджується актами від 06.04.2017 року та 15.05.2017 року).

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.10.2015 року державним виконавцем винесено постанову ВП №49045111 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №2622, виданим 23.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу в сумі 183 487,29 грн. шляхом звернення стягнення на 1/5 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 50,2 кв. м (а.с.9).

Вимогою державного виконавця від 27.03.2017 повідомлялося ОСОБА_1 про проведення виконавчих дій за адресою АДРЕСА_1, 06.04.2017 року (a.c.l8).

06.04.2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але провести опис зазначеного нерухомого майна не вдалося, у зв'язку з тим, що потрапити до квартири не виявилось можливим, про що складений відповідний акт державного виконавця (а.с.19).

Вимогою державного виконавця від 05.05.2017 призначено проведення виконавчих дій за адресою АДРЕСА_1, 15.05.2017 року (a.c.20).

15.05.2017 року державним виконавцем було повторно здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але провести опис зазначеного нерухомого майна не вдалося, у зв'язку з тим, що потрапити до квартири не виявились можливим, про що складений відповідний акт державного виконавця (a.c.21).

Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, що щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що державним виконавцем направлялися повідомлення боржнику про здійснення виходу до житла, а боржник був повідомлений про необхідність забезпечення доступу державному виконавцю до житла з метою його опису.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що подання розглянуто суддею одноособово не у судовому засіданні, у відсутність державного виконавця та без дослідження матеріалів виконавчого провадження, внаслідок чого судом не в повній мірі з'ясовано обставини, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції не перевірено, чи повідомлявся належним чином боржник про проведення виконавчих дій, чи дійсно він відмовився допустити державного виконавця до приміщення та щодо неможливості виконання рішення суду не інакше, як на підставі примусового входження до житла.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді даної справи порушені норми процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин , які мають значення для правильного вирішення справи, а також порушений порядок, встановлений для вирішення даного питання, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу, оскільки така ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 03 липня 2017 року - скасувати. Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Білан Юлії Станіславівни про примусове входження до квартири, зацікавлені особи: стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та боржник ОСОБА_1 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді