Справа № 625/80/17
Провадження № 2-з/625/6/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2017 року с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Лосєва Д.К.,

за участю секретаря - Калюжної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове заяву представника позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного сільського підприємства «Лілія», треті особи: Відділ Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області, Сектору державної реєстрації Коломацької районної державної адміністрації Харківської області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Лілія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Привтаного сільськогосподарського підприємства «Кисівське», треті особи: Відділ Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області, Сектор державної реєстрації Коломацької районної державної адміністрації Харківської області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Коломацького районного суду Харківської області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом ПСП «Кисівське» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПСП «Лілія», треті особи: відділ Держгеокадастру в Коломацькому районі Харківської області, сектор державної реєстрації Коломацької районної державної адміністрації Харківської області про визнання договорів оренди землі недійсними та за зустрічним позовом ПСП «Лілія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПСП «Кисівське», треті особи: Відділ Держгеокадастру у Коломацькому районі Харківської області, Сектор державної реєстрації Коломацької районної державної адміністрації Харківської області про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

27 грудня 2017 року до суду надійшла заява від представника ПСП «Лілія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову, в якій представник позивачів за зустрічним позовом просить вжити заходів забезпечення позову шляхом: встановлення заборони ПСП «Кисівське» () використовувати земельну ділянку площею 6,2015 га, кадастровий номер :02:000:0085, що належить ОСОБА_3; встановлення заборони ПСП «Кисівське» () використовувати земельну ділянку площею 6,4204 га, кадастровий номер :02:000:0087, що належить ОСОБА_3; встановлення заборони ПСП «Кисівське» () використовувати земельну ділянку площею 6,4015 га, кадастровий номер :02:000:0086, що належить ОСОБА_2

В обґрунтування представник позивача за зустрічним позовом зазначає, що 05 травня 2017 року ухвалою Коломацького районного суду Харківської області йому було відмовлено у забезпеченні позову у вигляді накладення заборони на використання земельними ділянками, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дане судове рішення було оскаржено у апеляційному порядку, проте ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року залишене без змін. Як вказує представник позивача обгурнтовуючи відмову у забезпеченні позову, суд першої та суд апеляційної інстанції посилались на те, що накладення заборони не повинно перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець, в зазначеному випадку господарській діяльності позивача за первісним позовом ПСП «Кисівське». На думку представника позивачів за зустрічним позовом в даний час обставини, існування яких стало причиною для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову, не мають місця на даний час, оскільки на момент подання заяви про забезпечення позову у вигляді накладення заборони на використання земельних ділянок, що належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач за первісним позовом ПСП «Кисівське» дійсно здійснювало господарську діяльність у вигляді вирощування їстівних, кормових, технічних культур, тому накладення заборони на використання спірних земельних ділянок могло завдати суттєвих матеріальних збитків та було безпосереднім втручанням у господарську діяльність ПСП «Кисівське» Як зазначає представник позивачів за зустрічним позовом в даний час у звязку з закінченням збору врожаю та перерву у господарській діяльності юридичних осіб, які здійснюють діяльність у сфері сільського господарства ПСП «Кисівське» зібравши врожай тимчасово призупинило свою господарську діяльність. З іншого боку за час слухання вказаної справи ПСП «Кисівське» здійснило посів та збір сільськогосподарських культур, натомість позивачі за зустрічним позовом були позбавлені можливості отримувати користь від земельних ділянок, хоча права на використання земельними ділянками мають обидві сторони. Сторони у справі, яка розглядається на теперішній час мають рівні права відносно використання спірних земельних ділянок, що навесні 2018 року може привести до виникнення протиріч між сторонами, а також до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду у випадку здійснення посівних робіт навесні. Даний факт свідчить про необхідність обмеження права використання спірними земельними ділянками до вирішення спору по суті та визначення таким чином сторони спору, яка буде мати право на використання земельних ділянок.

Крім того представник позивачів за зустрічним позовом вказує, що позовні вимоги позивача за первісним позовом ПСП «Кисівське», пов`язані із зазначенням факту виплати орендної плати, податку на землю за ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ніяким чином не підтверджені, оскільки представником ПСП «Кисівське» не було надано оригіналів документів, в яких підтверджується факт отримання орендної плати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у 2009-2012 роках, що свідчить про неможливість визнати копії вказаних документів належним доказом у справі, враховуючи той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 взагалі спростовують факт отримання грошових коштів у вигляді орендної плати протягом всього часту існування договірних відносин із ПСП «Кисівське» про які їм взагалі нічне було відомо.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, інші матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, згідно з копіями договорів про спільну діяльність по обробітку земельних ділянок №6 від 10.03.2008 року, №20 від 10.03.2008 року вказані договори були укладені між ОСОБА_6 та власниками земельних ділянок строком на 3 роки (т.1 а.с. 235-238).

Відповідно до копій листів ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 від 17 вересня 2012 року, останній був попереджений власниками земельних ділянок про їх намір, у звязку із закінченням термінів договорів про спільну діяльність по обробітку земельних ділянок, відповідно, №6 від 10.03.2008 року, №20 від 10.03.2008 року та №93 від 10.03.2008 року, самостійно використовувати земельні ділянки, з проханням їх виділення в натурі (т. 1 а.с. 211-213).

Згідно з наданими копіями квитанцій ОСОБА_5, ОСОБА_2 у 2015 році, а ОСОБА_3 у 2017 році сплачували земельний податок (т. 1 а.с. 233-234).

Як вбачається з витягів інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельні ділянки кадастрові номери: :02:000:0085, :02:000:0086, :02:000:0087, між ОСОБА_3, ОСОБА_7, та ПСП «Лілія» () укладені договори оренди зазначених земельних ділянок, які були зареєстровані Коломацькою районною державною адміністрацією Харківської області 16 листопада 2016 року (т. 1 а.с. 214-219).

Відповідно до копій довідок, виданих 11.11.2013 року Шляхівською сільською радоюКоломацького району Харківської області, інформація про передачу в оренду належних ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 земельних ділянок у сільській раді відсутня (т. 1 а.с. 223-225).

Згідно копії висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5661/6623 від 03 травня 2017 року, проведеного в рамках кримінального провадження № 0000029 , долученого представником позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_4 до справи та дослідженому в судовому засіданні вбачається, що підписи, виконані у відповідних договорах та додатках до них , а саме в актах визначення меж земельних ділянок та актах прийому-передачі земельних ділянок в оренду від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виконані не ними а іншими особами, а від імені ОСОБА_2 могли бути виконані як ним, так і іншою особою (т. 1 а.с. 119-131).

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 152 ЦПК України після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги той факт, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони ПСП «Кисівське» використовувати спірні земельні ділянки, може призвести до утруднення виконання рішення суду та істотного порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивачів за зустрічним позовом, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та доцільність її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.152-153, 259-260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити приватному сільськогосподарському підприємству «Кисівське» (), юридична адреса: 63120, Харківська область, Коломацький район, с. Дмитрівка, вул.. Дідоренка, 33 використовувати наступні земельні ділянки: 1) земельну ділянку площею 6,2015 га, кадастровий номер :02:000:0085, що належить ОСОБА_3; 2) земельну ділянку площею 6,4204 га, кадастровий номер :02:000:0087, що належить ОСОБА_3; 3) земельну ділянку площею 6,4015 га, кадастровий номер :02:000:0086, що належить ОСОБА_2

Копію ухвали направити сторонам та третім особам у справі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: