АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3602/17 Справа № 207/1886/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скиба С. А. Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік жовтень 05 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення права власності та визнання права власності, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 серпня 2012 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. за реєстровим номером 2739, йому на праві власності, яке зареєстровано обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 02 серпня 2012 року за № 20458, належить квартира АДРЕСА_1.

Пізніше, за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2013 року, яке за ухвалами Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2014 року залишено без змін, у нього було витребувано на користь ОСОБА_3 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з цими обставинами, 08 листопада 2014 року за заявою позивача про вчинення щодо нього противоправних дій ОСОБА_5, слідчим СВ Баглійського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенантом міліції Королевич О.В. було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001811.

03 лютого 2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за результатами розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5, який обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч. 1 ст. 382, ч.1 ст. 190 КК України, винесено вирок, згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Також, даним вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, який набрав законної сили 05 березня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди, які розглянуто відповідно ч. 1 ст. 128 КПК України та ч. 1 ст. 1166 ЦК України, було задоволено та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в порядку відшкодування матеріальної шкоди вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 в загальному порядку 39 964 гривні.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що заявляючи цивільний позов у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 про стягнення з нього на свою користь завданих збитків, спричинених продажем ОСОБА_5 спірної квартири в цілому, відповідачка ОСОБА_3 самостійно обрала прийнятний для неї спосіб відшкодування збитків, шляхом відшкодування вартості 1/2 її частини, що свідчить на думку позивача про її відмову від права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду, в якому просив припинити право власності відповідачки ОСОБА_3 на 1/2 частину спірної квартири та визнати за ним право власності на неї.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 лютого 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та про визнання права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що власником спірної частки квартири АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_3 на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2013 року, а не позивач, підстави для визнання за яким права власності на цю ж 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за таких обставин відсутні.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без врахування того, що ухваленим вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03 лютого 2016 року з ОСОБА_7, визнаного винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 382 та ч. 1 ст. 190 КК України було стягнуто на користь відповідачки по даній цивільній справі ОСОБА_8 в порядку відшкодування матеріальної шкоди 39 964 гривні, що складає вартість 1/2 частині квартири АДРЕСА_1, та що свідчить про її відмову від права власності на цю 1/2 частину вказаного житлового приміщення, яке вона набула за рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 жовтня 2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2014 року.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що за пунктом 2 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності, за частиною 1 статті 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності, і у судовому засіданні першої інстанції відповідачка ОСОБА_3 повністю визнавала вимоги ОСОБА_2, пояснюючи, що отримує кошти за свою частку в спірній квартирі від колишнього чоловіка щомісячно з його заробітної плати, але що судом першої інстанції належним чином так і не було прийнято до уваги, судова колегія вважає, що за таких обставин рішення суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 щодо припинення права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та визнання за ним права власності на цю спірну 1/2 частину вказаного житлового приміщення, яке він придбав в цілому за договором купівлі-продажу від 01 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Яловою О.М. за реєстровим № 2739.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 лютого 2017 року - скасувати.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (після перейменування місто Кам'янське) Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (після перейменування місто Кам'янське) Дніпропетровської області, відносно якої було припинено право власності ОСОБА_3.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :