Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в м. Ужгород за позовом ОСОБА_1 до Чопської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову ОСОБА_1М наводить ті обставини, що 31 серпня 2016 року померла його мати - ОСОБА_2.

За час життя мати позивача оформила на нього заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповідала її сину: ОСОБА_1.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,0525 га (кадастровий номер :11:023:0038), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Вакарова, 12.

На момент смерті матері позивач проживав разом з своєю мамою.

ОСОБА_1М вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування земельної ділянки, так як мати при житті не встигла належним чином зареєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:023:0038, яка вже відповідно до рішення сесії Чопської міської ради є її власністю та фігурує в Державному земельному кадастрі як така, що зареєстрована на її імя .

За час свого життя мама позивача не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену вище земельну ділянку та виготовити на власне імя всі необхідні для цього документи.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через те, що спадкодавець не встиг здійснити дії щодо реєстрації нерухомого майна, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

В судове засідання позивач не з"явився , про час та місце розгляду справи був повідомленим . Разом з тим, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності , де також позивач просить суд позов задоволити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомленим. Разом з тим, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Так, суд дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2016 року померла його мати - ОСОБА_2. Факт смерті матері підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 216072 від 01.09.2016 року, актовий запис №86. Факт родинних відносин між ним та матір"ю підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ФМ №409019.

Відповідно до ст. 1222 та ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги.

За час життя мати позивача оформила на нього заповіт, згідно якого все належне їй майно вона заповідала її сину: ОСОБА_1.

До складу спадкового майна входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,0525 га (кадастровий номер :11:023:0038), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Вакарова, 12.

На момент смерті матері позивач проживав разом з своєю мамою, що підтверджується будинковою книгою .

ОСОБА_1М вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування земельної ділянки, так як мати при житті не встигла належним чином зареєструвати право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:023:0038, яка вже відповідно до рішення сесії Чопської міської ради є її власністю та фігурує в Державному земельному кадастрі як така, що зареєстрована на її імя .

За час свого життя мама позивача не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену вище земельну ділянку та виготовити на власне імя всі необхідні для цього документи.

В шести місячний термін позивачем була подана заява до приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом (спадкова справа №29/2016).

Враховуючи те, що на будинок були всі правовстановлюючі документи, нотаріус видав позивачу ОСОБА_4 про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що розташований у м. Чоп, вул. Вакарова, 12, зареєстровано в реєстрі за № 309, дата реєстрації 03.03.2017 року.

Але, 09.03.2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3 була видана постанова про відмову у вчинення нотаріальної дії щодо видачі позивачу ОСОБА_4 на про право на спадщину на земельну ділянку на підставі того, що ним не предявлено документів, які встановлюють факт реєстрації права власності та приналежності майна спадкодавцю та усно розяснено нотаріусом про необхідність звернення до суду для визнання його права власності на земельну ділянку.

Згідно звіту про оцінку земельної ділянки, що знаходиться у м. Чоп, вул. Вакарова, 12, кадастровий номер :11:023:0038 - вартість ділянки складає 15735,00 гривень (пятнадцять тисяч сімсот тридцять пять гривень нуль копійок).

Відсутність документів та можливості оформлення спадщини змушує позивача звертатись в суд з позовом до Чопської міської ради, так як у відповідності до Цивільного кодексу України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через те, що спадкодавець не встиг здійснити дії щодо реєстрації нерухомого майна, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України увійшли всі права та обов'язки спадкодавця, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а саме майнові права на майно, яке належало йому на праві власності.

У відповідності до статті 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщинини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цивільного Кодексу України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

В силу частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 4.12-4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця: необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обгрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців вигребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, ч.4 ст.206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку в розмірі 0,525 га що знаходиться у м. Чоп, вул. Вакарова, 12, кадастровий номер :11:023:0038 в порядку спадкування після смерті його матері.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.М Леміш