УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.

суддів: Іваненко Ю.Г., Карпенко С.О.,

Мазур Л.М., Ступак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення донькою повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2016 року і до 19 травня 2024 року

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою та заявою про поновлення пропущеного строку для подачі апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2016 року вказані ОСОБА_4 у заяві підстави для поновлення строку визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху та надано тридцятиденний строк для подачі заяви із наведенням інших поважних підстав для його поновлення.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав, встановлених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і вирішити питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_3, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження, суддя апеляційного суду виходив з того, що з апеляційною скаргою заявник звернувся лише 04 жовтня 2016 року, тобто з пропуском визначеного ст. 294 ЦПК України строку, і зазначені ним причини пропуску такого строку визнані судом неповажними, як і причини, зазначені ним у повторному клопотанні про поновлення строку, наданому на виконання вимог ухвали судді від 13 жовтня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Колегія суддів касаційного суду вважає такий висновок передчасним, виходячи з наступного.

За положеннями статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

За умовами ч. 3 ст. 222 ЦПК України особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_4 посилався на те, що він був відсутній в м. Кропивницькому, оскільки мав намір працевлаштуватися та проходив стажування у закритому акціонерному товаристві «Даміар» у м. Мінську у період з 07 по 15 липня 2016 року, про що надав довідку товариства від 04 листопада 2016 року № 13-с/у (а. с. 49), а в подальшому перебував на лікуванні з 16 по 30 липня 2016 року, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» (а. с. 36).

Визнавши причини пропущення строку на подання апеляційної скарги неповажними та дійшовши висновку про відсутність підстав для його поновлення, суддя апеляційного суду не надав належної оцінки доводам ОСОБА_4 з огляду на дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; у достатньому обсязі, який має ґрунтуватися на належних доказах, не вмотивував свого висновку про відмову у поновленні цього строку.

Отже, висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі на підставі ст. ст. 294, 297 ЦПК України є передчасним.

За викладених обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 листопада 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Ю.Г. Іваненко

С.О. Карпенко

Л.М. Мазур

О.В.Ступак