№ 556/1224/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2017 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі :

головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 16 серпня 2014 року і зареєстрованого Відділом державної реєстрації актіва цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №69, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. Часто сварилися через різні погляди на життя. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав письмові запереречення, в яких позов визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечував, згідний сплачувати аліменти, однак не в заявленому розмірі, а в розмірі 150 грн., оскільки він не працює, має лише періодичні заробітки, проживає разом із непрацездатним батьком інвалідом ІІ групи, який потребує матеріальної домоги, тому не зможе сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалась.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у звязку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини.

В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, що вони підтвердили в своїх заявах.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, клопотання відповідача, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінювала прізвище, вона вправі іменуватись дошлюбним прізвищем «Ходикіна» після розірвання шлюбу.

Також встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження 1-ГЮ №227431 . Дитина проживає спільно з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Озерської сільської ради №1151 від 05.08.2017 року.

Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини він зобовязаний утримувати її до досягнення повноліття, і з огляду на це позов підлягає задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного Кодексу України суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 01.05.2017 року становить 1355 грн.

Згідно із ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір аліментів 713 грн. щомісячно, є достатнім для забезпечення невідкладних потреб дитини, її харчування, навчання, лікування, оздоровлення, придбання одягу, інших необхідних матеріалів.

Виходячи із взаємного обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти у вказаному розмірі, який не є завищеним, з урахуванням віку малолітньої дитини та її потреб.

При цьому суд констатує, що доводи відповідача, викладені ним у запереченні на позов, не спростову.ть висновків суду, і не свідчать про неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Твердження ОСОБА_2 про те, що він утримує непрацездатного батька-інваліда, спростовуються письмовими доказами, оскільки з довідки №1163 від 10.08.2017 року, виданої Озерською сільською радою, вбачається, що до складу сім"ї відповідача входять також мати, яка працює, та повнолітня сестра. Таким чином, обов"язок утримання батька, який до того ж має самостійний дохід у вигляді пенсії, покладається також на інших членів сім"ї.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач може працювати та виконувати обов"язок по утриманні своїх дітей та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес дитини та її розвиток.

Керуючись ст.ст.15, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 16 серпня 2014 року, зареєстрований Відділом державної реєстрації актіва цивільного стану реєстраційної служби Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №69.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «Ходикіна».

Дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу залишити проживати з матірю.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 713 (сімсот тринадцять) гривень щомісячно на дитину, починаючи з 04 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у звязку з розглядом справи в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, в дохід держави судовий збір по справі в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційну скаргу може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :