АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3165/17 Справа № 175/1809/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік серпень 10 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну праву за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_3 про відшкодування збитків, спричинених в результаті ДТП, посилаючись на те, що 18 вересня 2015 року у м. Підгороднє по вулиці Партизанській, 75 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачеві на праві власності і під його керуванням автомобіля ВАЗ - 21070, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля Фольксваген ЛТ 35, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_3.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2015 року винним у скоєнні даного адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано ОСОБА_3.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 0110/15/15 від 07.10.2015 року розмір матеріального збитку, що спричинений позивачеві визначено у сумі 23 246,01 грн. а з врахуванням ПДВ - 23 803,44 грн..

Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що 29 січня 2016 року Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 16 045, 61 грн., за вирахуванням франшизи 1 000 грн., та сплачено пеню у розмірі 559,40 грн., а 25 березня 2016 року перераховано ще частку страхового відшкодування у розмірі 3 409,04 грн., що свідчить про невиконання страховою компанією свого зобов'язання щодо своєчасної сплати повної суми страхового відшкодування, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. З Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 9 512 гривень 86 копійок, де сума 3% річних - 296,12 грн., сума індексу інфляції - 893, 93 грн. та невиплачена сума страхового відшкодування - 4 538,99 грн.. З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнута сума франшизи у розмірі 1 000 гривень.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», посилаючись на незаконність та необґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, просило його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» підлягає задоволенню частково, а заочне рішення в частині стягнутої зі страхової компанії на користь позивача грошової суми в рахунок відшкодування матеріальної шкоди зміні з 9 512 гривень 86 копійок до 4 472 гривень 26 копійок, виходячи з наступного.

Так, стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 4 538 гривень 99 копійок, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір даної суми страхового відшкодування в дійсності складає 2 791 гривню 27 копійок з врахуванням того, що згідно наданого позивачем висновку автотоварознавчого дослідження № 0110/15/15 від 07.10.2015 року розмір матеріального збитку, що був спричинений позивачеві становить 23 246,01 грн., а за мінусом франшизи, розмір якої складає 1 000 грн. та сплаченої страховою компанією позивачеві суми у розмірі 19 454,72 грн., фактичний розмір страхового відшкодування, який і підлягає стягненню на користь позивача складає саме 2 701 гривню 27 копійок.

Крім того, підлягають зменшенню і стягнуті на користь позивача суми пені до 1 260 гривень 21 копійки, 3% процентів річних до 85 гривень 93 копійок та інфляційного збільшення суми боргу до 334 гривень 85 копійок за запропонованим Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» розрахунком, оскільки взятий судом першої інстанції розрахунок зазначених сум був зроблений з врахуванням двох періодів, тобто з 01 січня 2016 року по 11 березня 2016 року, що становить 70 днів, та з 29 січня 2016 року по 21 квітня 2016 року, що складає 83 дні, в той час коли це один період прострочення повного розрахунку, який мав місце з 01 січня 2016 року по 21 квітня 2016 року і загалом складав 111 днів, замість помилково прорахованих судом першої інстанції 153 днів.

В той же час, що стосується доводів Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» про те, що розмір страхового відшкодування повинен здійснюватися на підставі їх звіту № 48/80.01.16, за яким вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу позивача складає не 23 246, 01 грн., а 20 454,74 грн., то з врахуванням наданого позивачем до матеріалів справи акту виконаних робіт, де зазначалась вартість відновлювального ремонту його пошкодженого транспортного засобу у розмірі 27 785 гривень, що перебільшує встановлений висновком експертного дослідження транспортного засобу № 0110/15/15 від 07.10.2015 року на 4 538,99 грн., то вони підставою для скасування рішення суду першої інстанції бути не можуть.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307,п.п. 1, 3 ст. 309, ст.ст. 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року - змінити, шляхом зменшення, як загалом стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 грошової суми в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з 9 512 гривень 86 копійок до 4 472 гривень 26 копійок , так і її складових :

суми пені за кожний день прострочення страхового відшкодування з 3 783,82 грн. до 1 260, 21грн. ; суми 3% річних з 296, 12 грн. до 85,93 грн., суми індексу інфляції з 893,93 грн. до 334,85 грн. та невиплаченої суми страхового відшкодування з 4 538,99 грн. до 2 791,27 грн..

В іншій частині заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :