Справа № 128/499/16-ц
Провадження №22-ц/772/3318/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді-доповідача: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду№ 2 справу №128/499/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участі третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

постановлену суддею Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіною І.А.у м. Вінниці зі складенням її повного тексту 29 листопада 2017 року без участі сторін у справі, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участі третьої особи без самостійних вимог Приватного нотаріуса Харківського нотаріального округу Вахрушевої Ольги Олександрівни про визнання правочинів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіннязалишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить її скасувати танаправити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає таку ухвалу необґрунтованою та безпідставною.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з таких підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (у редакції цього Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що позивач належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, повторно не з'явилася, а саме в судові засідання на 28 вересня 2017 року та на 29 листопада 2017 року, про причини неявки суду не повідомила, про що свідчать матеріали справи. Заяви про слухання справи у її відсутність не надходило.

Суд першої інстанції надсилав позивачу судові повістки рекомендованими відправленнями, про що в матеріалах справи містяться письмові докази.

Зокрема, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень ОСОБА_3 04.08.2017р. та 22.11.2017р. за адресою: м. Вінниця, вул. Гоголя, 6а, оф. 1 отримала повістки про виклик в судові засідання, призначені на 28.09.2017р. о 16.00 год. та відповідно на 29.11.2017р. о 11.30 год. (т. 2 а.с.145,172).

З огляду на положення ст. 212 ЦПК України (у редакції цього Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, даючи оцінку вищезазначеним доказам, суду слід було з'ясувати, чи були отримані судові повістки саме позивачем ОСОБА_3, чи якоюсь іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом у лютому 2016 року, зазначивши в позовній заяві місцезнаходження офісу одного із своїх попередніх представників, а саме: м. Вінниця, вул. Гоголя, 6а, оф. 1, проте відповідно до доданої позивачем копії паспорта її зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.30), за яким суд першої інстанції раніше направляв позивачу судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 17.11.2016р. (т.2 а.с.55).

Крім того, в клопотанні представника позивача від 20.04.17 року (т. 2 а.с. 96, 97), клопотанні від 13.07.2017 року (т. 2 а.с. 127), клопотанні про відкладення справи від 28.09.2017 року (т. 2 а.с. 152), повідомленні про розірвання договору про надання правової допомоги від 02.11.2017 року (т. 2 а.с. 159) зазначена адреса позивача АДРЕСА_1, проте суд на зазначене увагу не звернув.

За зверненням ОСОБА_3 до поштового відділення, останній була надана довідка з інформацією про те, що поштове відправлення - рекомендований лист 960 був отриманий ОСОБА_7 20.11.2017р., про що свідчить його підпис (т.2 а.с.187).

Проте ОСОБА_3 не уповноважувала ОСОБА_7 представляти її інтереси суді чи отримувати за неї поштову кореспонденцію, оскільки матеріали справи не містять довіреність на ім'я цієї особи.

В той час, як на офіційному сайті Укрпошти розміщено інформацію, що вказаний рекомендований лист 960 був вручений особисто 23.11.2017 року (т.2 а.с.188).

Із наведеного вбачається, що суд першої інстанції помилково постановив ухвалу від 29 листопада 2017 року про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що позивач по справі ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду її позовної заяви. Як наслідок, помилковим є висновок суду щодо повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, відтак і застосування судом наслідків, передбачених п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (у редакції цього Кодексу на час постановлення оскаржуваної ухвали) також є безпідставним.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, тому така ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.