Справа № 199/4692/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ОСОБА_2 кооператив №122 «Петровец», третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №762 від 10.03.1968 року.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради трудящих депутатів, відповідно до ордеру №978 від 03.08.1970 року, квартира АДРЕСА_1 була надана у користування його батьку ОСОБА_4 на склад сімї разом із дружиною ОСОБА_5 та їх синами: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

За своє життя ОСОБА_4, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5, повністю сплатив пайові внески у сумі 4 389,71 грн. за спірну квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою, виданою ОСОБА_2 кооперативом №122 «Петровец» від 27.05.2017 року, однак право власності у встановленому законному порядку не оформив, правовстановлюючі документи на спірну квартиру не отримав.

ОСОБА_4 помер 17.06.2014 року, актовий запис №1035 від 18.06.2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадщину прийняла належним чином, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, свідоцтва про право на спадщину не отримувала. При цьому позивач та його брат ОСОБА_3 16.12.2014 року звернулись до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська із заявами №3349, №3348 про відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_5.

ОСОБА_5 померла 23.08.2016 року, актовий запис №1514 від 29.08.2016 року, після смерті якої відкрилась спадщина в цілому на квартиру АДРЕСА_1. Позивач у встановлений законом строк звернувся до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська із завою про прийняття спадщини №2555 від 01.11.2016 року після померлої ОСОБА_5. Інший спадкоємець першої черги ОСОБА_3 подав заяву №71 від 17.12.2017 року до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська про відмову від спадщини на користь позивача.

Позивач зазначив, що через відсутність у спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська ОСОБА_6 від 31.03.2017 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оскільки батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виплатили пай за кооперативну квартиру, однак не отримали правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1, а також враховуючи, що інший спадкоємець першої черги ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовився на користь позивача, тому позивач просив суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, який помер 17.06.2014 року, та ОСОБА_5, яка померла 23.08.2016 року.

Позивач у судове засідання не зявився, його представник ОСОБА_7 надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 кооперативу №122 «Петровец» ОСОБА_8 у судове засідання не зявилась, позовні вимоги визнала повністю, проти задоволення позову не заперечувала, просила суд розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, спадкових справ №1200/2014 та №961/2016, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №762 від 10.03.1968 року. ОСОБА_4 перебував у шлюбі з ОСОБА_5, актовий запис №796 від 17.10.1975 року, зробленим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради трудящих депутатів, відповідно до ордеру №978 від 03.08.1970 року, квартира АДРЕСА_1 була надана у користування ОСОБА_4 на склад сімї разом із дружиною ОСОБА_5 та їх синами: ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за життя повністю сплатили пайові внески у сумі 4 389,71 грн. за квартиру АДРЕСА_1 згідно довідки, виданої ОСОБА_2 кооперативом №122 від 27.05.2017 року, однак право власності у встановленому законному порядку не оформили, правовстановлюючі документи на спірну квартиру не отримали.

ОСОБА_4 помер 17.06.2014 року, актовий запис №1035 від 18.06.2014 року, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 спадщину прийняла належним чином, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, тому до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, свідоцтва про право на спадщину не отримувала. При цьому позивач та його брат ОСОБА_3 16.12.2014 року звернулись до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська із заявами №3349, №3348 про відмову від спадщини на користь матері ОСОБА_5.

ОСОБА_5 померла 23.08.2016 року, актовий запис №1514 від 29.08.2016 року, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивач у встановлений законом строк звернувся до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська із завою про прийняття спадщини №2555 від 01.11.2016 року після померлої ОСОБА_5. Інший спадкоємець першої черги ОСОБА_3 подав заяву №71 від 17.12.2017 року до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська про відмову від спадщини на користь позивача.

Через відсутність у спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1, постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори міста Дніпропетровська ОСОБА_6 від 31.03.2017 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до даних Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради №3563 від 23.03.2017 року відсутні відомості про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року.

За ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово- будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

За ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ст. 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України.

Згідно з ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

П.п. 8,23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», розяснено, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи норми права, враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті батьків ОСОБА_4, який помер 17.06.2014 року, ОСОБА_5, яка померла 23.08.2016 року, належним чином прийняв спадщину, постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на теперішній час у позивача відсутня можливість отримати право власності позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер 17.06.2014 року, та матері ОСОБА_9, яка померла 23.08.2016 року.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1297, 1299 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «ОСОБА_2 кооператив №122 «Петровец», третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер 17.06.2014 року, та матері ОСОБА_5, яка померла 23.08.2016 року.

Витрати по справі віднести на рахунок сторони, що їх понесла.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: