Справа № 147/832/17
Провадження № 2/147/603/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи його тим, що 20.06.2005 року померла мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої залишилася спадщина, що складалася з земельної ділянки площею 2,0809 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району.

Спадкоємцем до майна померлої по закону є позивач по справі. Інших спадкоємців немає. Він прийняв спадщину від покійної, так як на момент смерті проживав та вів спільне господарство з ОСОБА_3

В червні 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Тростянецького нотаріального округу з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак 23.06.2017 року отримав відмову оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

У звязку з цим позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав за обставин, викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав та просив справу розглянути без його участі.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ №017920 від 21.06.2005 року, ОСОБА_3 померла 20 червня 2005 року в с.Гордіївка Тростянецького району Вінницької області(а.с.4).

З дня смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

За життя померла заповіт на все своє майно не залишила.

Родинний зв'язок позивача з померлою ОСОБА_3 підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АМ №364734 від 16.06.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому в графі мати записана ОСОБА_3(а.с.8).

Спадкова маса складалася із земельної ділянки площею 2,0809 га у межах згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, належній спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №117592, виданого 15.05.2003 року.

Дане підтверджується:

- довідкою №68 від 20.02.2017 року виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району, в якій зазначено, що ОСОБА_3 видано Державний акт серії ВН №117592 від 15.05.2003 року(а.с.7).

- Ксерокопією Державного акта (а.с.9), оригінал якого втрачено, про що є відповідне оголошення в газеті «Тростянецькі Вісті» від 15.03.2013 року(а.с.12,25).

З матеріалів оглянутої спадкової справи №291/05р. до майна померлої 20.06.2005 року ОСОБА_3 вбачається, що спадкоємець за законом ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, інші спадкоємці відмовились від своєї частки на користь позивача. Позивач прийняв спадщину, оскільки проживав з спадкодавцем за однією адресою, вели спільне господарство.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді відмови завідуючої Тростянецької ДНК за №410/02-17 від 23.06.2017 року випливає, що позивач ОСОБА_1 має право на визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 за законом, однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.10).

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Пунктом 3.5 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності ма земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи, що ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 2,0809 га в межах згідно з планом, що належала їй на підставі Державного акту серії ВН №117592, позивач ОСОБА_1, являється спадкоємцем до майна померлої, своєчасно звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом після смерті матері, а тому його вимоги про визнання за ним права власності на земельну ділянку підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222,1223, 1233-1235, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 158 ,174, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,0809 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3, померлій 20 червня 2005 року, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №117592 від 15.05.2003 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя