Провадження №2/225/1402/2017
Справа №225/2406/17
22 серпня 2017 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Довженко О.В.,
за участю: секретаря судового засідання Панасенко Г.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПравексБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором №2256-018/07Р від 25.07.2007 року, -
В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №2256-018/07Р, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №2256-018/07Р-1 від 25.07.2007 року.
Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №2256-018/07Р, між банком та ОСОБА_3 був укладений ще один договір поруки №2256-018/07Р-2 від 25.07.2007 року.
Позичальник (відповідач-1) взяв на себе зобовязання виконувати умови кредитного договору належним чином та у повному обсязі, зокрема, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту.
У добровільному порядку відповідач погашення заборгованості за кредитом не здійснює (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). З огляду на наведене, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням справу слухати за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надали, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу на підставі ст.224 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №2256-018/07Р, між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №2256-018/07Р-1 від 25.07.2007 року.
Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №2256-018/07Р, між банком та ОСОБА_3 укладений ще один договір поруки №2256-018/07Р-2 від 25.07.2007 року.
Однак, як вбачається з наявних у справі матеріалів, зобовязання за кредитним договором ані ОСОБА_1 (позичальник, відповідач-1), ані ОСОБА_2 (поручитель, відповідач-2), ані ОСОБА_3 (поручитель, відповідач-3) не виконані. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається із ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Зміст ст.526 ЦК України, передбачає виконання зобов'язання належним чином до умов договору, яким визначено повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у іноземній валюті, у якій видавався кредит. Законодавством України, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, передбачена можливість надання банками - резидентами України кредитів у іноземній валюті.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в доларах США з зазначенням еквіваленту в українських гривнях за курсом НБУ станом на час здійснення банком розрахунку заборгованості вимогам чинного законодавства України не суперечать.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у томі ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з положеннями ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
З огляду на викладене вище, вимоги позивача щодо солідарного стягнення кредитної заборгованості з боржника та поручителя слід визнати правомірними, обґрунтованними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
В той же час, такими, що суперечать вимогам чинного законодавства України, слід визнати вимоги позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів у справі судових витрат.
Так, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
В той же час, згідно п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню з відповідачів на користь позивача у рівних частинах підлягає 4 117 грн. 88 коп. судового збору, а також, 1260 грн. витрат, пов'язаних із вчиненням позивачем інших дій, необхідних для розгляду справи (у даному випадку - за опублікування оголошення про виклик відповідача в офіційному виданні - газеті «Урядовий курєр»).
На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.79, 88, 214, 215, ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя