У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 13 грудня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЄвтушенко О.І., суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Харківська міська рада, про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, за касаційною скаргою представника Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - Романенко Тетяни Михайлівни на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року, в с т а н о в и л а: У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що згідно з декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 06 серпня 2014 року за № ХК 22, відповідачі є замовниками реконструйованих нежитлових приміщень підвалу № ІХ, ІХа, ІХб, 1-го поверху № 10, 12,-19 літ. «А-5» житлових квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 під підприємство громадського харчування по АДРЕСА_1, загальна площа будівлі складає 423,6 кв.м. На виконання положень ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію. На виконання вказаних вимог рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 затверджено новий Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (із змінами рішення від 22 травня 2013 року № 319) (далі - Порядок), який містить аналогічні положення про залучення замовників до обов'язкової пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Вказане положення передбачає механізм залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунок розміру величини пайового внеску. Вважає, що відповідачами не виконано визначених Законом та Порядком вимог щодо звернення до Департаменту економіки та комунального майна для укладення відповідного договору про пайову участь. Листом управління соціально - економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 26 вересня 2014 року за № 465/0/114-14 відповідачів повідомлено про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Листом від 09 грудня 2014 року № 571/0/114-14 направлено на розгляд і підписання два проекти договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, на який отримано відповідь про відсутність підстав для залучення їх до пайової участі у розвитку інфраструктури міста, як замовників реконструйованих нежитлових приміщень № ІХ, ІХа, ІХб, 1-го поверху № 10, 12,-19 літ. «А-5» житлових квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 під підприємство громадського харчування по АДРЕСА_1. Листом від 11 лютого 2015 року № С-8-8/0/113-15-51/0/114-15 повторно проінформовано про необхідність направлення на адресу позивача заяви про укладення договору про пайову участь та відповідні документи, передбачені Порядком. Посилаючись на те, що відмовою відповідачів щодо укладення договору про пайову участь порушуються права та інтереси територіальної громади м. Харкова на отримання коштів, які мають використовуватись для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова, позивач просив суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року, позов залишено без задоволення. У касаційній скарзі представник Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - Романенко Т.М. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з відсутності належних та допустимих на підтвердження реєстрації права власності або права користування за відповідачами земельної ділянки, на якій розташовані спірні приміщення, або перебування з Харківською міською радою у правовідносинах з питань землекористування, та врахувавши, що здійснюючи реконструкцію належних їм приміщення під підприємство громадського харчування, відповідачі не здійснювали забудову земельної ділянки, дійшов висновку, що останні не набули статусу замовників будівництва у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 80 (із змінами), а відтак не є суб'єктами правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Проте з такими висновками судів погодитись не можна. Статтями 213, 214 ЦПК Українипередбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Вказаним вимогам оскаржувані рішення не відповідають. За нормами ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник будівництва є фізична або юридична особа, що має намір забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала у встановленому порядку відповідну заяву. Відповідно до ст. 2 Закону під забудовою територій слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, будівництво об'єктів, реконструкцію існуючої забудови та територій. Згідно п. 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16 травня 2011 року № 45, будівництво - нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення діючих підприємств, реставрація та капітальний ремонт об'єктів будівництва; об'єкт будівництва - це будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Згідно з п. 2 вказаного Порядку будівельні роботи можуть виконуватися замовником, зокрема, після подання замовником за формою згідно з додатком 1 до Порядку повідомлення про початок виконання будівельних робіт Держархбудінспекції або її територіальному органу за місцезнаходженням об'єкта будівництва або реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності. Пунктом 4 Порядку, зокрема передбачено, що реконструкція або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних/розмірів їх фундаментів у плані у межах земель їх розміщення може проводитися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. Відповідно до пункту 1.6 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 під будівництвом слід розуміти - нове будівництво, реконструкцію, реабілітацію, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва, а під об'єктами будівництва - будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення та їх комплекси. Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області від 06 серпня 2014 року № ХК 22, відповідачі є замовниками реконструйованих нежитлових приміщень підвалу № IX, ІХа, ІХб, 1-го поверху № 10, 12-19 літ. «А-5» житлових квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 під підприємство громадського харчування по АДРЕСА_1. Загальна площа будівлі складає 423,6 кв.м. Пунктом 111 Декларації передбачено, що інформація про документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою щодо будівництва об'єктів / інженерно - транспортної інфраструктури не зазначається у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об'єктів без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, у зв'язку з чим висновок про обов'язкість надання доказів набуття відповідачами права власності чи користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний житловий будинок, є передчасним. Крім того, відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова території здійснюється шляхом розміщення на ній об'єктів будівництва. До будівництва належить нове будівництво, реконструкція, реставрація та капітальний ремонт об'єкта будівництва (архітектури) (п. 3 ст. 10 Закону та ч. 1 ст. 9 Закону). Згідно з п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих та будівельних робіт», до будівельних робіт, зокрема належать роботи з реконструкції, в тому числі вже існуючих будівель. Відповідно до п. 3.21 Державних будівельних норм «Склад та зміст проектної документації на будівництво» ДБН А.2.2-3:2014, реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо); забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкта в цілому або його частин (за умов їх автономності). Отже, реконструкція здійснюється на об'єктах будівництва, які вже введені в експлуатацію, шляхом перебудови та передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення. З огляду на викладене судом першої інстанції не з'ясовано, чи відноситься реконструкція спірних приміщень до будівництва та чи є у зв'язку з цим забудовою території, на здійснення якої відповідачі зобов'язані укласти договір про пайову участь з виконавчим комітетом Харківської міської ради, взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова шляхом перерахування коштів пайової участі до бюджету розвитку міста. Визначення об'єкта для залучення коштів пайової участі замовника будівництва здійснюється за кодом класифікації відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 року № 507. Згідно з декларацією, зареєстрованоюІнспекцією ДАБК у Харківській області від 06 серпня 2014 року № ХК 22 про готовність об'єкта до експлуатації, реконструкція нежитлових приміщень підвалу № IX, ІХа, ІХб, 1-го поверху № 10, 12-19 літ. «А-5» житлових квартир НОМЕР_1 і НОМЕР_2 під підприємство громадського харчування по АДРЕСА_1 має код 1230.4. За таких обставин суд першої інстанції не перевірив, чи відноситься зазначений об'єкт до переліку об'єктів, замовники яких не залучаються до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, визначених ч. 4 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Без з'ясування, чи охоплюється здійснена відповідачами реконструкція законодавчим визначення забудови, а також чи є відповідачі замовником будівництва, на яких покладено обов'язок укладення договору про пайову участь та сплати відповідних коштів, висновок суду першої інстанції, що останні не набули статусу замовників будівництва у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 80 (із змінами), а відтак не є суб'єктами правовідносин щодо пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункт, є передчасним. Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд викладеного не врахував, належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та помилково залишив рішення суду без змін. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду підлягають скасуванню з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - Романенко Тетяни Михайлівни задовольнити частково. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 квітня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.І. Євтушенко Судді: Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Т.О. Писана О.В. Попович Л.М. Мазур О.В. Попович