Справа №173/1737/17
Провадження №2/173/956/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Дніпропетровської області Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання права власності-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_2, з позовом про визнання права власності до відповідача ОСОБА_1 районної ради Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: КП «ОСОБА_1 БТІ», ОСОБА_3Й згідно якої просить визнати за ним право власності на ? частину садибнго житлового будику з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Четвертий провулок Гагаріна буд.1, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.06 травня 1987 року він купив садибний житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташований в м. Верхньодніпровську по 4-му провулку Гагаріна, 1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.1987 року реєстровий номер 1-429 ОСОБА_1 нотаріальною конторою.

11 травня 1993 року був розірваний шлюб між ним та його дружиною ОСОБА_3. 06 липня 1998 року ОСОБА_3, звернулась до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про визнання права власності в спільному майні подружжя. Та за рішенням суду за нею було визнано право власності на ? частину вищезазначеного житлового будинку.

На даний час у нього виникла необхідність у відчужені ? частини житлового будинку та з цим питанням він звернувся до нотаріуса. Але йому було повідомлено, що вчинити правочин він зможе лише після надання правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на належну йому частину будинку.

Так як при ухваленні рішення право власності на частину будинку визнане лише за його дружиною, і не вирішене питання про його частку у вказаному спільному майні, він не може розпорядитись належною йому частиною будинку, що й стало підставою звернення до суду

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач - представник ОСОБА_1 міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник КП «ОСОБА_1 БТІ», судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду. При цьому пояснила, що згідно архівної справи встановлено, що позивач купив будинок по 4-му пров. Гагаріна в м. Верхньодніпровську в 1987 році та зареєстрував право власності на нього відповідно до існуючого на той час порядку. Згодом між позивачем та його дружиною був розірваний шлюб. І так як будинок був визнаний спільною сумісною власністю подружжя було визнано право власності на ? частину даного будинку за бувшою дружиною позивача ОСОБА_3 І так як в рішенні суду не зазначено, про визнання права власності на другу частину спільного сумісного майна подружжя, а саме даного домоволодіння, немає можливості зареєструвати право власності за позивачем на дану частину домоволодіння.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином

З'ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, 06.05.1987 року купив житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна, 1, який розташований на земельній ділянці 600 кв.м.. що підтверджується договором купівлі продажу від 06.05.1987 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-429. Таким чином судом встановлено, що у позивача виникло право власності на вищезазначений будинок на підставі договору купівлі-продажу, укладеному у встановленому в законі порядку.

Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.07.1998 року вищезазначений будинок визнаний спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2, та ОСОБА_3, та за ОСОБА_3Й,. визнано право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна, 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України - Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу)

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України - У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України - Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 липня 1998 року будинок, розташований за адресою м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна, 1 визнаний спільною сумісною власністю подружжя. Та за бувшою дружиною позивача ОСОБА_3, визнано право власності на ? частину зазначеного будинку. При цьому зазначеним рішенням суду не визначена частка у спільному сумісному майні подружжя позивача. Суд, виходячи із рівності часток подружжя у спільній сумісній власності вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_2, право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованому за адресою м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна, 1.

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної ради Дніпропетровської області Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна, 1.Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину садибного житлового будинку загальною площею 37.1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці розміром 0.718 га., по фактичному користуванню за адресою: м. Верхньодніпровськ 4-й провулок Гагаріна,1 Дніпропетровської області

Витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М