УХВАЛА

24 листопада 2017 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ Яковлев Д. О., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеною вище позовною заявою в якій просив суд:

-визнати незаконним і скасувати Наказ виконуючого обовязки головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 №398-к від 23 жовтня 2017 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1В.» та поновити ОСОБА_1 на посаді інженера КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради»;

-стягнути з КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ї ради» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3 403 грн. 84 коп.

Згідно ч.1 ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Вимоги до форми і змісту позовної заяви закріплені статтею 119 ЦПК України.

Пунктом 6 частини 2 статті 122 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права на підставі та у порядку визначеному цивільним законодавством України. Причиною чого є оскарження наказу, який було видано головним лікарем КЗ «Дніпропетровського протитуберкульозного диспансера» Дніпропетровської обласної ради» Дніпропетровської Державної адміністрації Департаменту охорони здоровя Міністерства охорони здоровя України ОСОБА_2

Відповідно до Положення про Міністерство охорони здоровя України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 26, МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно рішення Дніпропетровської обласної ради від 23 березня 2007 року №122-7/V та Положення про управління підприємствами, закладами та установами, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, Комунальний заклад «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» знаходиться в управлінні Дніпропетровської обласної ради

Відповідно інформації наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, засновником Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» є Дніпропетровська обласна рада.

Пунктом 20 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

Тобто, призначення на посаду керівника закладу здійснюється відповідно до законодавства керівником органу, до сфери управління якого належить (в управлінні якого перебуває) заклад, або за рішенням обласної, районної ради чи сільським, селищним, міським головою.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 2 ст. 18 КАС України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи: однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з того, що підставою для звернення позивача, згідно заявлених вимог, слугували дії виконуючого обовязки Головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_2, тобто особи, яка обіймає посаду керівника закладу органу виконавчої влади та якого наділено здійсненням управлінських функції від імені держави і діяльність якого спрямовується і координується МОЗ України та Дніпропетровською обласною радою, з метою визначення юрисдикції, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу надати суду належним чином оформлене положення або статут КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 15, 18,121ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Запропонувати позивачу у триденний строк (три календарні дні) з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху подати до канцелярії суду належним чином оформлене положення або статут КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. О. Яковлев