Справа № 589/2429/17
Провадження № 2/589/1028/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання - Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в особі опікуна ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: органу опіки та піклування Шосткинської міської ради Сумської області про усунення перешкод у здійснення права власності шляхом зняття заборони відчуження квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в особі опікуна ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття заборони відчуження квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до договору дарування від 25 грудня 2003 року він є власником квартири АДРЕСА_1. Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2014 року на вказану квартиру було накладено заборону відчуження до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття з метою збереження за дитиною, позбавленою батьківського піклування, права на житло. 19 травня 2017 року між ним та опікуном дитини ОСОБА_3 був укладений договір про припинення права на аліменти, у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно малолітньому ОСОБА_2, у зв'язку з чим останній з дозволу органу опіки та піклування знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2. Таким чином, вважає, що на даний час відпали підстави для залишення в силі заборони відчуження належної позивачу квартири АДРЕСА_1, що обмежує його у реалізації права власності на даний обєкт нерухомості.

У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у цій заяві позовні вимоги підтримав.

Законний представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги вона підтримує.

Представник органу опіки та піклування Шосткинської міської ради Сумської області також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїй заяві позовні вимоги підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має на праві власності квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири від 25 грудня 2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3750 та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2769943 від 06 лютого 2004 року /а.с. 5, 6/.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08.05.2014 у цивільній справі № 589/1729/14ц на квартиру АДРЕСА_1 накладено заборону на відчуження до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття. При цьому, як вбачається зі змісту рішення заборона була накладена з метою збереження за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно якого позивач позбавлений батьківських прав, права на житло на підставі ч.4 ст. 17, ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» /а.с. 7/.

З копії договору про припинення права на аліменти на дитину у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно від 19.05.2017, посвідченого приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_4, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в особі його опікуна ОСОБА_3 вбачається, що позивач передав у власність малолітнього ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 взамін припинення права на аліменти, в свою чергу ОСОБА_3 зобов'язалась самостійно утримувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ним повноліття /а.с. 9/.

Відповідно до довідки №451 від 25.07.2017, виданої ТОВ «Шосткажитлосервіс», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знято з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 - 25.05.2017. /а.с. 8/.

Враховуючи підстави, що зумовили необхідність накладення заборони на відчуження, суд вважає за необхідне звернутися до відповідних законодавчих положень, якими визначаються питання гарантування права дітей, позбавлених батьківського піклування, на житло.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх у опікунів чи піклувальників незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Статтею 247 СК України також передбачено право дитини, над якою встановлено опіку або піклування, на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Наведені законодавчі приписи гарантують збереження за дитиною права на користування житлом, в якому дитина, позбавлена батьківського піклування проживала до встановлення опіки, протягом усього часу перебування під опікою, незалежно від того, чи проживає вона у цьому жилому приміщенні. Разом тим, за переконанням суду, забезпечення дитини власним житлом у будь-якому разі усуває будь-яке можливе порушення гарантованих Державою прав такої дитини на житло та свідчить про відсутність обставин, що обумовили необхідність накладення судом заборони відчуження нерухомого майна дитини, а тому така заборона може бути скасована.

У відповідності до п. п. 5.1 п. 5 глави 15 «Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення: органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що позивач забезпечив малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, власним житлом, суд дійшов до висновку, що відпала необхідність у збереженні за малолітнім права на користування квартирою №9 в будинку №14 по вулиці Щедріна в місті Шостка, яка на праві власності належить позивачу, а відтак і у забороні відчуження цієї квартири, тому цю заборону необхідно зняти. При цьому, скасування даної заборони не призведе до звуження існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини. В свою чергу, збереження заборони відчуження даного обєкту нерухомого майна, що належить на праві приватної власності позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки позбавляє його можливості повноцінно розпоряджатися власним майном.

Керуючись ст. 17, 25 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІИ, ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-ІУ, ст. ст. 3, 4, 15 ЦК України, ст. ст. 10-11, 57-60, 209, 212 -215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти заборону на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, накладену на підставі заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у цивільній справі № 589/1729/14ц від 08 травня 2014 року, з подальшим виключенням відповідних відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_5