Справа № 639/6541/17
Провадження № 2-о/639/160/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Харківська міська рада про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, у якій просить ухвалити рішення про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_4.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 є батьком заявника, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний будинок поділений на дві частини, в одній частині будинку проживає заявник, а в іншій її батько.

В двадцятих числах травня 2016 року до заявника звернулась ОСОБА_5, з якою батько перебував у фактичних шлюбних відносинах та повідомила про те, що з 13 травня 2016 року будь-які відомості щодо місця знаходження ОСОБА_4 відсутні. Вони звернулися до поліції, від якої 01 червня 2016 року отримали висновок, в якому зазначено, що поліції не вдалось встановити місцезнаходження ОСОБА_4

На даний час доля ОСОБА_4 не відома, місце його проживання встановити не вдалося.

Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідно для встановлення опіки над його майном.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 22.12.2017 року, заяву і обставини, викладені в ній, підтримали у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_3 не заперечувала. В подальшому в судове засідання представник не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. На підставі вимог ч.3 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника, його представника, а також представника заінтересованої особи, опитавши свідків, дослідивши усі матеріали справи на доказ заявлених вимог, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заяви і можливість її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно вимогам ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьком заявника ОСОБА_3 є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ІV-ВЛ №372307. ( а.с. 8)

Згідно довідки з місця проживання від 04.08.2017 року за адресою м. Харків, вул. Ново-Бакінська, буд. 9-а, проживають ОСОБА_4, ОСОБА_3 та інші особи. ( а.с. 12)

Як пояснила в судовому засіданні заявник, даний будинок поділений на дві частини, в одній частині будинку проживає вона, а в іншій її батько. Останнім часом батько зловживав спиртними напоями, офіційно не працював. В двадцятих числах травня 2016 року до заявника подзвонила ОСОБА_7, це жінка, з якою батько перебував у фактичних шлюбних відносинах, та повідомила про те, що з 13 травня 2016 року будь-які відомості щодо місця знаходження ОСОБА_4 відсутні, ні в дома, ні на роботі він не зявляється. Після чого вони звернулися до поліції.

Згідно висновку інспектора Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Київського відділу поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області від 01.06.2016 року встановлено, що з 14.05.2016 року ОСОБА_4 не виходить на зв'язок по мобільному телефону. Його мати стверджує, що останній дома не буває. Також за місцем праці він не зявляється. Встановити місцеперебування ОСОБА_4 не виявилось можливим. ( а.с. 10)

У відповідності з положеннями ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

На підтвердження обставин, викладених в заяві і підтриманих заявником у судовому засіданні стосовно безвісної відсутності ОСОБА_4, суд за клопотанням заявника допитав свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які надали пояснення на доказ заявлених вимог.

Так, свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що останній раз вона бачила ОСОБА_4 13.05.2016 року. На наступний день, 14.05.2016 року з ранку від нього прийшло смс повідомлення «с добрым утром». Вдень вона намагалася йому подзвонити, однак ОСОБА_4 на зв'язок не виходив, телефон знаходився поза зоною досяжності. На роботі ні в цей день, ні в наступні дні ОСОБА_4 не появився, місце його перебування встановити не вдалося. 25.05.2016 року вони звернулися до поліції з заявою щодо зникнення ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_4, якого в останній раз бачили у травні 2016 року. Також свідки пояснили, що останній час ОСОБА_4 зловживав спиртними напоями.

Таким чином, судом встановлено, що більше року жодних відомостей з міста постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, немає і будь-яких результатів його пошук не дав.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником, його представником і свідками, їхні пояснення обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, що свідчить про наявність підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 265, 293, 305 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Харківська міська рада про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутнім з травня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.12.2017 року.

Суддя В. В. Труханович

ОСОБА_10 ОСОБА_1

ОСОБА_2