Справа №705/3016/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку.

Дану цивільну справу було визначено до розгляду судді Кімстачову О.С. та 13.06.2013 року ухвалою Уманського міськрайонного суду відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04 серпня 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 2/705/1/15 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про реальний розподіл майна, що є у спільній частковій власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності, яка перебуває в провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області ( провадження по справі було зупинено у зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 03.08.2015 року через канцелярію суду подала заяву про зупинення провадження по справі).

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2016 року (справа 2-10/11 2/705/1/16, суддя Коваль А.Б.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4, треті особи: управління Держземагенства в Уманському районі, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради про реальний розподіл майна, що є у спільній частковій власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: управління Держземагенства в Уманському районі, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Уманської міської ради про поділ майна, що є у спільній частковій власності, затверджено мирову угоду між сторонами. Ухвала вступила в законну силу 15.11.2016 року (судом встановлено, що після прийняття рішення по справі № 2-10/11 2/705/1/16 ініціатором зупинення провадження позивачем ОСОБА_1 до моменту перерозподілу 29.06.2017 року не було вжито заходів для повідомлення суду про винесене рішення 07.11.2016 року з метою відновлення провадження по даній справі за її позовом).

Згідно розпорядження від 23 червня 2017 року (№ 549/17) за підписом керівника апарату Уманського міськрайонного суду, проведено повторний автоматизований розподіл даної справи, оскільки у судді Уманського міськрайонного суду Кімстачова О.С. закінчився пятирічний термін повноважень судді.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2017 року - справу було передано для розгляду судді Уманського міськрайонного суду Мазуренко Ю.В.

Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду від 29.06.2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку було відновлено та справу прийнято до провадження судді. Після прийняття справи до провадження, справа неодноразово призначалася до слухання ( з урахуванням завантаженості в Уманському міськрайонному суді Черкаської області). Станом на 27.12.2017 року справа не розглянута.

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Судом встановлено.

У судове засідання призначене на 16 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час проведення судового засідання, - не зявилася. Одночасно, на адресу суду вона подала заяву про перенесення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання. При цьому, поважності причин неявки до суду в заяві не вказувала та будь-яких доказів на їх підтвердження до заяви не долучила.

У судове засідання призначене на 27 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про місце, дату і час проведення судового засідання, - не зявилася, причини неявки суд не повідомила.

Цивільний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку поважних причин неявки до суду, однак зобов'язує суд оцінювати неявку до суду у кожному конкретному випадку залежно від підстав поважності наведених причин з тим, щоб забезпечити учасника процесу конституційною гарантією змагальності у процесі та доведення суду переконливості своїх доводів (п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи, зявлятися в судове засідання за викликом суду, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Зазначені норми ЦПК України, встановлюють обовязок зявлятися в судові засідання саме позивача, незалежно від можливості явки в судове засідання його представника. Позивач є самостійною процесуальною особою в цивільній справі.

Пунктом 3 ч.1 ст.257 ЦПК України, встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявиться в судове засідання або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

16 серпня 2017 року та 27 грудня 2017 року справа була призначена до розгляду, але в судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, незважаючи на вимоги ЦПК України.

16 серпня 2017 року справа була відкладена розглядом в звязку з неявкою позивача ОСОБА_1, яка була повідомлена належним чином про розгляд справи, а також неявку відповідачів.

27.12.2017 р. позивач ОСОБА_1, яка була повідомлена належним чином (отримано особисто судову повістку ( а.с.181)), повторно не виявила бажання взяти участь у судовому засіданні, а також не направляла заяви про розгляд справи за її відсутності.

Таким чином, суд приходить до висновків, що позивач ОСОБА_1 була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, той факт, що нормами ЦПК України встановлений строк розгляду справи 60 днів, судом вжиті всі заходи щодо розгляду справи та повідомленні учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про умисне затягування розглядом справи та неявки в судові засідання без поважних причин позивача, тому справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки позивач, яка має самостійний процесуальний статус і обовязок зявлятися до суду, повторно не зявилася в судові засідання без поважних причин при цьому будучи належним чином повідомленою про судові засідання, що підтверджується наведеними доказами у справі.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обовязків зі сторони позивача, суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто, деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів, однак виключає злочинний намір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для постановлення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в звязку з повторною неявкою позивача ОСОБА_1 в судові засідання.

При цьому суд розяснює позивачу можливість відповідно до ст. 257 ЦПК України повторно звернутися до суду з такою заявою в загальному порядку.

Керуючись п. 3 ч.1 ст.257, ст.ст. 353, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно збудованої частини будинку залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданабезпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко