АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7164/17 Справа № 202/5457/16 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 5
07 грудня 2017 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік грудень 07 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального виробничого ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, третя особа Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального виробничого ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, третя особа Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що з травня 2006 року і по теперішній час вона постійно, відкрито та безперервно проживає в квартирі № 33а, що розташована в будинку № 3 по провулку Фестивальному в місті Дніпро на підставі договору найму від 03.08.2006 року, що підтверджується актами від 18.05.2006 року, 22.11.2006 року, 27.03.2007 року, 19.07.2007 року, 19.12.2007 року, 29.04.2008 року, 17.10.2008 року, 27.05.2009 року, 26.10.2009 року, 17.05.2010 року, 20.12.2010 року, 18.04.2011 року, 21.11.2011 року, 18.06.2012 року, 19.11.2012, 11.02.2013 року, 26.08.2013 року, 07.04.2014 року, 15.09.2014 року, 09.06.2015 року, 10.09.2015 року, 03.03.2016 року та 07.07.2016 року, складеними сусідами і засвідченими керівником КП «ЖЕП № 50» ОСОБА_3, директором ДКС ОСОБА_4.

Також, відповідно до виписки з амбулаторної карти Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» позивачка знаходиться під наглядом у терапевта за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_1/33а в м. Дніпро.

Посилаючись таким чином на викладене, а також на те, що відповідно до статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом, а у її випадку є всі ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду, в якому просила визнати за нею право власності на спірну квартиру загальною площею 40,6 кв.м. і житловою 19,4 кв.м., та яка складається з кімнати площею 19,4 кв.м., кухні площею 7,6 кв.м., вбиральні (сполученої) площею 3,4 кв.м., коридору площею 7,0 кв.м., вбудованої шафи 0,8 кв.м., балкону площею 0,8 кв.м., лоджії площею 1,6 кв.м..

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 33а в житловому будинку № 3 по провулку Фестивальному в місті Дніпро.

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора Дніпропетровської області, посилаючись на незаконність та необґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за нею права власності на квартиру № 33а, що розташована в будинку № 3 по провулку Фестивальному в м. Дніпро, суд першої інстанції посилався на те, що позивачка ОСОБА_2 безперервно і відкрито володіє вказаною квартирою з 2006 року, що підтверджується складеними сусідами і засвідченими керівником КП «ЖЕП № 50» ОСОБА_3 і директором ДКС ОСОБА_4 актами від 18.05.2006 року, 22.11.2006 року, 27.03.2007 року, 19.07.2007 року, 19.12.2007 року, 29.04.2008 року, 17.10.2008 року, 27.05.2009 року, 26.10.2009 року, 17.05.2010 року, 20.12.2010 року, 18.04.2011 року, 21.11.2011 року, 18.06.2012 року, 19.11.2012, 11.02.2013 року, 26.08.2013 року, 07.04.2014 року, 15.09.2014 року, 09.06.2015 року, 10.09.2015 року, 03.03.2016 року та 07.07.2016 року, а також випискою з амбулаторної карти Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» відповідно до якої ОСОБА_2 з 2006 року знаходиться під наглядом у терапевта за місцем свого проживання за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без зясування дійсних обставин та належної перевірки наданих позивачкою на обґрунтування своїх вимог доказів.

Так, як вбачається з відповіді виконавчого директора КВ ЖРЕП Індустріального району ОСОБА_6 від 25.09.2017 року № 752, наданої на запит прокуратури Дніпропетровської області від 19.09.2017 року, копії договору найму від 03.08.2006 року та актів, які підтверджують фактичне проживання ОСОБА_2 в КВ ЖРЕП Індустріального району відсутні.

Згідно відповіді головного лікаря КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» від 30.11.2017 року № 6/9-1655 ОСОБА_7, наданої на запит прокуратури Дніпропетровської області від 28.11.2017 року № 05/2-2152 ОСОБА_2 під наглядом лікувального закладу не знаходилась, за медичною допомогою не зверталась, на «Д» обліку не знаходилась, викликів лікаря ЗПСЛ до дому за адресою : АДРЕСА_1, який територіально відноситься до дільниці обслуговування зі слів лікаря ЗПСЛ Амбулаторії ЗПСМ № 2 ОСОБА_8 не було.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що за положенням статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом, а за змістом статті 344 ЦК України володіння має бути добросовісним, тобто обставини, у звязку з якими виникло володіння чужим майном не давали б найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна, керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального виробничого ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, третя особа Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на квартиру відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 606 гривень 32 копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :