Справа № 570/3413/16-ц
Номер провадження 2/570/211/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що позивачем для оформлення договірних відносин і оплати послуг з водопостачання та водовідведення на ім`я ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , позивач свої зобов`язання щодо водопостачання та водовідведення виконував в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання виконував несвоєчасно та не в повному розмірі, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість перед РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" в розмірі 3237,79 грн., яку в добровільному порядку відповідач не погашає, позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 3237,79 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", ОСОБА_1 подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" борг в сумі 3090,65 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що відповідач зареєстрований в смт.Квасилів за вказаною адресою, договору між РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" та ОСОБА_2 не було укладено, був відкритий особовий рахунок. Зазначила, що термін повірки лічильника користувача, яким являється ОСОБА_2 , сплинув у травні 2013 року, додатково давався ще цілий червень на проведення повірки, однак вона проведена не була. За червень місяць 2013 року проводилися нарахування по середньомісячному використанню води за лічильником з березня 2013 року по травень 2013 року. Повірка була зроблена в грудні 2015 року. Борг виник з червня 2013 року по середину грудня 2015 року і в цей період показники лічильника не брались до уваги, а нарахування проводилися за нормами відпуску води на одну людину. Після повірки лічильника у грудні 2015 року, подальші нарахування йшли по лічильнику, тому частково зменшили суму боргу, який на 20 квітня 2017 року складає 3090,65 грн. Просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і підтримав позицію, викладену в поданому запереченні на позов, та пояснив, що він і сестра є власниками квартири АДРЕСА_2 (по 1/2 частині кожен) та зареєстровані в даній квартирі. Він не проживає за місцем реєстрації з 1996 року, буває в квартирі лише наїздами. В 2006 році, після смерті мами забрав сестру. В 2009 році він з сестрою забрали і батька в м.Київ, а в травні 2010 року батько помер. Фактично з 2009 року в квартирі ніхто постійно не проживає, а він з сестрою з`являються там наїздами. В листопаді 2015 року, коли він приїхав черговий раз, то побачив кіпу паперів, став з`ясовувати чому виникла заборгованість і як вирішити проблему. Звертався до керівництва "Рівнеоблводоканалу", хотів вирішити дане питання мирним шляхом, адже не думав, що коли в квартирі встановлені лічильники і вони опломбовані, можуть виникнути такі проблеми. Спір виник за період червень 2013 року - грудень 2015 року, коли не було повірки лічильника і нарахування проводилися за нормами використання води. Використання води в цей період було не значне. По показниках лічильника заборгованості немає. Повірку лічильника провів за власні кошти у грудні 2015 року, він виявився справним. В зв`язку з вищевикладеним, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні також позов не визнав і суду пояснив, що позивачем неправильно здійснено нарахування за нормами в порушення п.10 Постанови Кабінеті Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року. Лічильник справний, так як акту несправності лічильника немає, а тариф, встановлений КП ВКГ "Рівнеоблводоканал", є неузгодженим, і це порушення п.31 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року. Штрафних санкцій при несвоєчасній повірці лічильника - не передбачено. Крім того, роботи з повірки лічильника є оплачувані згідно ЗУ "Про метрологію та метрологічну діяльність". Власники квартир не платять за повірку, повірку має робити водоканал за свої кошти, проте відповідачем було заплачено 100 гривень за повірку лічильника. Вважає, що при наявності у користувача лічильника, який є справним, нарахування плати за водопостачання за нормами, не відповідає вимогам закону. З огляду на це, просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_2 зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та користується послугами з централізованого водопостачання та водовідведення.

Із пояснень відповідача вбачається, що він і його сестра ОСОБА_5 є власниками квартири (по 1/2 частині кожний). Однак, у вказаній квартирі фактично ніхто не проживає. Він і сестра приїздять до квартири наїздами, дуже рідко. Згідно довідок Зазимської сільської ради № 1307 від 26.10.2015 року і № 1361 від 02.11.2015 року як ОСОБА_2 , так і його сестра ОСОБА_5 постійно проживають без реєстрації в с.Зазим`є Броварського району Київської області.

Відповідно до розділу 12 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 01 липня 1994 року № 65, які діяли на момент оформлення договірних правовідносин між сторонами, порядок відпускання води та приймання стічних вод абонентам-громадянам здійснювався шляхом подання заяви до водоканалу і оформлення останнім особових рахунків.

Для оформлення договірних відносин і оплати послуг з водопостачання та водовідведення за адресою АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Свого часу, в даній квартирі було встановлено прилад обліку води, який підлягає періодичній повірці. Термін повірки засобів обліку води, встановлених за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що обліковується за адресою: АДРЕСА_1 , припадав на травень 2013 року. Проте повірка приладу обліку була здійснена в грудні 2015 року.

За період прострочення планової повірки лічильника, нарахування за надані послуги здійснювалося за травень, червень 2013 року згідно із середньомісячними показниками засобів обліку за попередні три місяці, а з липня 2013 року по грудень 2015 року за нормами споживання води, внаслідок чого і утворився борг, який наразі і є предметом спору даної справи і становить згідно заяви про уточнення позовних вимог 3090,65 грн. та підтверджується довідкою оборотів, долученою до матеріалів справи.

Як було встановлено в судовому засіданні з 2009 року в даній квартирі фактично ніхто не проживав, власниками здійснювалися лише поодинокі відвідування даної квартири, та сплачувалися послуги з водопостачання і водовідведення згідно показів лічильника. Фактично у період з червня 2013 року по грудень 2015 року (період нарахування за нормами споживання) вода не використовувалася, що вбачається із розрахунку оборотів, який долучений до позовної заяви. Зокрема, у вказаному розрахунку зафіксовані показники лічильника у квітні 2013 року 350 (початковий та кінцевий), потім фіксація показників лічильника не проводилася, а у грудні 2015 року показники лічильника становили 353 (початковий і кінцевий). Сторони у судовому засіданні ствердили, що заборгованості з водопостачання за показниками лічильника у відповідача немає.

Згідно п.1 ст.28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" № 113/98-ВР від 11 лютого 1998 року та п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 Засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

Згідно ч.4 п.32 Правил, виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

У відповідності до п.3 ст.28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" № 113/98-ВР від 11 лютого 1998 року та абз.3 п.9 Правил, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно абз.2 п.10 Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил, а саме: у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Отже, виходячи з того, що в квартирі АДРЕСА_2 встановлений прилад обліку, який є опломбованим, справним, що підтверджено під час останньої повірки у грудні 2015 року і не підлягає ремонту, відповідач в даній квартирі фактично не проживає та сплачує за той об`єм води, який споживає згідно показань лічильників, від проведення періодичної повірки приладу обліку не відмовлявся, проте, непроведення періодичної повірки приладу обліку постачальником послуг, призвело до того, що даний прилад обліку було знято з обліку і переведено споживача на норму споживання відповідно до зареєстрованих осіб в даній квартирі, через що утворився борг, суд вважає нарахування боргу неправомірним, а позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами, тому позов не підлягає задоволенню.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що у вказаній квартирі фактично ніхто не проживає, відповідач там лише зареєстрований, але проживає в Київській області і в квартирі буває рідно (наїздами), сплачує за спожиту воду згідно показників лічильника, який є справним, опломбованим. За період, коли не була зроблена повірка лічильника, фактичне використання води було незначним.

Суд вважає, що стягнення вказаної в позові суми боргу за водопостачання за нормами споживання у даному випадку, при умові, що фактично вода відповідачем майже не використовувалася, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, які встановлені ст.3 ЦК України.

Згідно ч.3 ст.16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частини 2-5 статті 13 цього Кодексу.

На думку суду, позивач діє недобросовісно, зловживає своїм правом (ч.3 ст.13 ЦК України), оскільки не вживав будь-яких заходів для того, щоб ОСОБА_2 особисто був повідомлений про необхідність повірки лічильників, зокрема суду не надано документів, які б свідчили, що ОСОБА_2 отримав відповідне повідомлення про необхідність проведення повірки лічильника і повідомлення про переведення його на облік по нормах споживання, або хоча б документів, які свідчили про те, що позивач намагався вручити такі документи споживачу. Відповідач звертався до позивача з проханням врегулювати конфлікт, але його заяви були залишені без задоволення, хоча "Рівнеоблводоканал" не позбавлений можливості звільнити відповідача від сплати суми заборгованості у даному випадку. Але позивач діяв зовсім навпаки, тільки після неодноразових звернень відповідача з заявами врегулювати спір, звернувся до суду з позовом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позов безпідставним, не доведеним належними доказами, а тому необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. На переконання суду, таке рішення відповідатиме таким засадам судочинства як справедливість, добросовісність та розумність.

В зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір.

Керуючись ст.ст.57, 59, 60, 88, 213-215, 223, 294, 295 ЦПК України, ст.ст.3, 16 Цивільного кодексу України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити повністю за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Остапчук Л.В.