АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4708/17 Справа № 175/29/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус, головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про витребування майна,

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суд Дніпропетровької області від 25 квітня 2017 року, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи скарги, виділені матеріали справи, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає зміні, з огляду на наступне.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року накладено арешт на земельну ділянку, зареєстровану на імя ОСОБА_3 площею 0,1204 га, яка розташована по вул. Паркова, 33 в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову.

В силу ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Виходячи із прохання позивача про забезпечення позову, обґрунтованого тим, що спірна земельна ділянка, яка є спільним майном подружжя, продана без його відома, на ній ведеться будівництво, а також враховуючи вимоги ст.ст. 151, 152 ЦПК України, встановивши, що між сторонами дійсно існує спір, предметом якого є спірна земельна ділянка, та що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, - суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову. Проте, в своїх мотивах суд зазначав про необхідність забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням спірної земельної ділянкою, однак в резолютивній частині ухвали вказав про накладення арешту, допустивши протиріччя.

В той же час, наклавши арешт на спірну земельну ділянку, суд не врахував, що даний вид забезпечення позбавляє можливості користування земельною ділянкою, а тому, враховуючи положення ст. 152 ЦПК, які передбачають, крім арешту і такий спосіб як заборона вчиняти певні дії, - є необхідним змінити ухвалу суду та заборонити вчиняти дії щодо відчуження спірної земельної ділянки.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується виділеними матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії забезпечення прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь. Однак, враховуючи інтереси обох сторін, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану ухвалу та заборонити ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням спірної нерухомості.

За наведених підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області 25 квітня 2017 року змінити.

Заборонити ОСОБА_3 та іншим особам вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням земельної ділянки, яка розташована по вул.. Парковій, 33 в с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_5