Справа № 755/6501/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5177/2017
Головуючий у суді першої інстанції:Гаврилова О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 серпня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

за участю: представника позивача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0 від 06 грудня 2006 року в розмірі 39817,05 доларів США та пеню у розмірі 12798,30грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 06 грудня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредиту сумі 55 500,00 доларів США, а позичальника зобов'язався повернути кредит у повному обсязі не пізніше 06 грудня 2027 року, згідно з графіком погашення кредиту, зі сплатою 10,8% річних, погашення яких відбувається з 01 по 06 число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти.

13 червня 2013 року між позивачем та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки сплати процентів по кредиту з 01 по 25 число кожного місяця.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 06 грудня 2006 року між позивачем та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №71959. Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_6 не здійснює платежів для погашення відсотків по кредиту з березня 2014 року, чим порушує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим 23 грудня 2014 року відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 13 березня 2015 року дані вимоги залишені без задоволення та на вказану дату заборгованість за кредитним договором становить 39817,05 доларів США та пеня у розмірі 12798,30грн., з яких: 36105,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 3711,42 доларів США - заборгованість за процентами; 5041,69грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 7756,61грн. - пеня за прострочення сплати процентів, які позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» () заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 06 грудня 2006 року в розмірі 39817,05 доларів США та пеню у розмірі 12798,30грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ПАТ «УкрСиббанк» - Порчинський О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні з ОСОБА_4 заборгованості за кредитом та ухвалити у цій частині нове, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказував, що оскільки строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором № 0 від 06 грудня 2006 року встановлено по 06 грудня 2027 року, то договором поруки встановлено термін дії до 06 грудня 2027 року, тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що Договором поруки № 71959 від 06 грудня 2006 року не встановлено строку, після закінчення якого порука припиняється.

Крім того, зазначав, що часткове погашення зобов'язання, визначене умовами Кредитного договору шляхом щомісячного погашення не є встановленням окремих зобов'язань, а є визначенням порядку виконання зобов'язання частинами, що відповідає вимогам ст. ст. 529, 1050 ЦК України. Таким чином, припинення поруки пов'язується з настанням строку виконання основного зобов'язання, а не після настання строку виконання частинами. Невиконання свого обов'язку щодо виконання зобов'язання частинами не змінює строк основного зобов'язання, а свідчить про порушення порядку часткового виконання зобов'язань, визначеного умовами Кредитного договору, враховуючи приписи ст. 529 ЦК України, та тягне за собою наслідки, визначені ч.2 ст. 1050 ПК України. Поручитель відповідає за всю суму кредиту, а не його частину чи виконання частинами, відтак припинення поруки в частині зобов'язань суперечить як суті поруки як способу забезпечення зобов'язань, так і умовам договору поруки.

В судове засідання ОСОБА_6 після оголошеної за його клопотанням перерви не з»явився, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв»язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 6 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 укладено договорі про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого банк зобов»ячався надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в іноземній валюті в сумі 55500 доларів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором, повернути кредит в повному обсязі не пізніше 6 грудня 2027 року, із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,8 % річних за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 цього договору, за умови дотримання банком відповідної процедури. Згідно п.1.5 договору, кредит надається шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника у банку для подальшого використання за цільовим призначенням. Згідно з п.1.7 договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або частини), та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті.

Позивачем виконані умови кредитного договору № 0 від 6 грудня 2006 року та надано відповідачу ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 55500 доларів США.

13 червня 2013 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 6 грудня 2006 року, якою сторони домовились, що позичальник зобов»язується сплачувати проценти за договором у строк з 1 по 25 число включно кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти, а також викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

В забезпечення виконання кредитних зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 6 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено договорі поруки № 71959, відповідно до умов якого поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_6 усіх його зобов»язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 6 грудня 2006 року, укладеного між кредитором і боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплати штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною ( п.1.4 договору поруки).

Відповідно до п.3.1 договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за основним договором.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 8185/8196/16-32 від 17 серпня 2016 року, підписи від імені ОСОБА_4 у графі «Поручитель» у договорі поруки № 71959 від 6 грудня 2006 року, виконано ОСОБА_4

24 грудня 2014 року у зв»язку з невиконанням відповідачами взятих на себе зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 6 грудня 2006 року, ПАТ «УкрСиббанк» направив на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 рекомендованою поштовою кореспонденцією письмові вимоги від 23 грудня 2014 року про усунення порушень взятих на себе відповідачами зобов»язань, а у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги - достроково повернути кредит та нараховані проценти у повному обсязі. ОСОБА_6 вимога отримана 14 січня 2015 року, доказів отримання вимоги відповідачем ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

У зв»язку з неналежним виконанням боржником ОСОБА_6 умов кредитного договору № 0 від 6 грудня 2006 року, станом на 13 березня 2015 року його заборгованість перед банком становить 39817,05 доларів ССША ( еквівалент у гривні 778218,19 грн.); заборгованість за процентами - 3711,42 доларів США ( еквівалент у гривні 79995,68 грн.); пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -5041,69 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 7756,61 грн..

Крім того, судом установлено, що останній платіж за кредитом позичальник ОСОБА_6 здійснив 28 квітня 2014 року. До суду позивач звернувся з позовом 26 березня 2015 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_6, який не виконав умови кредитного договору. Разом з тим, оскільки останній платіж за кредитним договором ОСОБА_6 здійснив 28 квітня 2014 року, а банк до суду з позовом звернувся 26 березня 2015 року, то суд вважав поруку ОСОБА_4 за договором поруки припиненню на підставі ч.4 ст.559 ЦК України.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання боржником ( ч.1 ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов2язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки ( ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Припинення поруки пов»язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

В договорі поруки № 71959 не установлено строк припинення поруки.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги дол. поручителя.

Як установлено судом, боржник ОСОБА_6 взяв на себе зобов»язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 6 грудня 2027 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов»язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов»язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов»язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов»язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки відповідно до ст..554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила ( з урахуванням положень ч.4 ст.559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання боржником зобов»язань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше 25 числа кожного місяця, а за договором поруки відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором (п.1.7 кредитного договору), тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до ст..261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку для пред»явлення вимог до поручителя.

У разі пред»явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов»язання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов»язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов»язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов»язань ( правова позиція, висловлена Верховним Судом України у справі за № 6-272цс16 від 29 червня 2016 року).

Судом установлено, що останній платіж за кредитом позичальник ОСОБА_6 здійснив 28 квітня 2014 року. Банк, 24 грудня 2014 року направивши вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, змінив строк виконання основного зобов»язання і таким строком є 16 лютого 2015 року. До суду з позовом банк звернувся 26 березня 2015 року.

Отже, враховуючи, що кредитним договором передбачено виконання грошових зобов»язань шляхом здійснення щомісячних платежів ( згідно з графіком платежів), а за договором поруки відповідальність наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором, банк вимогу до поручителя пред»явив поза межами шести місяців по платежам з червня 2014 року по вересень 2014 року ( включно), то в цій частині слід вважати поруку припиненою. По щомісячним платежам, починаючи з жовтня 2014 року порука діє і поручитель має нести солідарну відповідальність за невиконання зобов»язань позичальника за кредитним договором.

Суд першої інстанції зазначене не врахував, дійшов висновків, що не відповідають встановленим обставинам, і безпідставно вважав поруку ОСОБА_4 припиненою за договором поруки.

За таких обставин, рішення Дніпровського районного суду м.Києва підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 як солідарного боржника заборгованості по кредитному договору в сумі 36943,97 доларів США, що складається із заборгованості по кредиту в сумі 35237,92 доларів США, по процентам в сумі 1706,05 доларів США, та 9910 грн.71 коп. пені, в тому числі: за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 4071 грн.97 коп. за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 5838 грн. 74 коп.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги представник ОСОБА_4 посилався також і на те, що порука припинилася на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки банк без згоди поручителя підвищив розмір процентної ставки, чим була збільшена відповідальність поручителя. Але такі доводи представника відповідача не можуть бути враховані, оскільки такі доводи не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що в договорі поруки встановлений строк дії поруки, яким є строк виконання основного зобов»язання - 6 грудня 2027 року не заслуговують на увагу, оскільки в договорі строк дії поруки в розумінні ст. 251 ЦК України не встановлений.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що припинення поруки пов»язується з настанням строку виконання основного зобов»язання, а не після настання строку виконання частинами, що не є встановленням окремих зобов»язань, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов»язаний повернути банку кредит в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, що визначені у графіку, який є додатком до кредитного договору (п.1.2.2 договору) Додатковою угодою до кредитного договору визначено обов»язок позичальника сплачувати проценти за договором у строк з 1 по 25 число кожного місяця.

Пунктом 1.7 кредитного договору сторони встановили, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов»язань, передбачених цим договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або частини), та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу.

Отже, встановлення в договорі обов»язку позичальника повертати кредит частинами та сплачувати проценти за користування грошима щомісяця, та права банку нараховувати пеню у разі невиконання такого обов»язку позичальником, дає підстави вважати, що умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобов»язання.

Договором поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов»язаннями останнього за основним договором.

Отже, оскільки відповідно до ст. 554 ЦК України та умов договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами кредитного договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» підлягає частковому задоволенню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь банку підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4019 грн.40 коп.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27 жовтня 2016 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_4 як солідарного боржника з ОСОБА_6 заборгованість по договору про надання споживчого кредиту в сумі 36943,97 доларів США та пені в сумі 9910 грн.71 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4019 грн.40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: