Справа №173/894/17
Провадження №2/173/588/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач, ОСОБА_1, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, посилаючись на наступне: 03 жовтня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 121.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З листопада місяця 2011 року вони з відповідачем припинили сімейні відносини.

Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він згоден на розірвання шлюбу.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 03.10.2001 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Актовий запис № 121, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

В період шлюбу у сторін народилася дитина: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дітей.

Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з листопада 2011 року сторони припинили шлюбні відносини ведення спільного господарства, що сторонами не заперечується.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Клопотань про надання строку на примирення сторонами не заявлялось. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Спору, про майно, яке було придбане при сумісному проживанні, не існує.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивачки, суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище - Рогожнікова.

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, а також, частково, витрати по сплаті судового збору, так як поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін.

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити

Шлюб, зареєстрований 03 жовтня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 121 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище - Рогожнікова.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 320 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору

Стягнути з ОСОБА_2 витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга поданою не була. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності, після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.