У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Берестовецької сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після матері.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5 Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,73 га, розташованої на території Берестовецької сільської ради Коростенського району Житомирської області, житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,51 га за цією ж адресою і грошового вкладу НОМЕР_1, який розміщений у Берестовецькій філії Коростенського відділення Ощадного банку України. Оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і фактично її прийняв, просив про задоволення позову.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 2,73 га, розташовану на території Берестовецької сільської ради Коростенського району Житомирської області, житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 і земельну ділянку площею 0,51 га за цією ж адресою та грошовий вклад НОМЕР_1, розміщений у Берестовецькій філії Коростенського відділення Ощадного банку України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

З довідки Берестовецької сільської ради Коростенського району Житомирської області та даних погосподарської книги № 1 суди попередніх інстанцій встановили, що житловий будинок АДРЕСА_1 числився за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Земельна ділянка біля вказаного будинку площею 0,51 га на праві особистої власності належала ОСОБА_5, яка її приватизувала за рішенням виконкому Берестовецької сільської ради № 28 від 8 вересня 1993 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Ухвала апеляційного суду постановлена за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_4; колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ОСОБА_4 не є спадкоємцем ОСОБА_5 у контексті чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Таких висновків апеляційна інстанція дійшла на підставі встановлених нею обставин, відповідно до яких заявник не довів прийняття ним спадщини після матері, так як з нею не проживав і не був зареєстрований, із заявою про прийняття спадщини не звертався і питання про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не порушував.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 безпідставні, оскільки належними та допустимими доказами останній не довів обставини, на які він посилається.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки висновків судів не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, їх належності та допустимості. Проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.Кузнєцов
Судді: Є.П.Євграфова О.І.Євтушенко С.О.Карпенко Г.І.Мостова