Справа № 526/1819/17
Провадження № 2/526/858/2017
У Х В А Л А

про залишення без руху

01 вересня 2017 року м. Гадяч

Суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому прохає: визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_3, що складається із земельної ділянки площею 3,4507 га, яка розташована на території Рашівської сільської ради Гадяцького району.

Позовна заява не може бути прийнята до провадження Гадяцького районного суду, оскільки містить ряд недоліків.

Згідно п.п. 5-7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Як вбачається з ч. 1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Так, надані для суду, відповідача і третьої особи копії свідоцтва про народження позивача є неналежної якості, оскільки відомості, зазначені в ній, зовсім не читаються.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звернення до суду із позовною вимогою про визнання права власності на земельну ділянку позивач мотивує тим, що нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. До позову додано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на яку посилається позивач як на підставу звернення до суду.

Однак постанова нотаріуса не є достатньо вмотивованою та не містить жодних підтверджень та посилань на те, що нотаріус при зверненні до нього за отриманням свідоцтва про право на спадщину взагалі перевіряв будь-які документи чи вчиняв дії, необхідні для встановлення складу спадкового майна, в тому числі і відкрити спадкову справу.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 68, 69 ЗУ «Про нотаріат», розд. ІІ гл. 10 п. 4.14, 4.18, 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє, зокрема, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Проте зі змісту постанови не вбачається вчинення нотаріусом вищезазначених дій.

Отже, позивачам слід надати в якості додатку до постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також, позивачі не вказують, де і за яких обставин державний акт про право власності на землю на імя ОСОБА_3був втрачений.

З 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, право власності спадкодавця на земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно. Якщо з якихось причин дана інформація відсутня в Державному реєстрі, спадкоємець, маючи на руках технічну документацію на земельну ділянку може самостійно, як спадкоємець, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень» звернутись до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про державну реєстрацію права власності спадкодавця, що було набуто останнім за життя. Така реєстрація стане в подальшому підставою для отримання свідоцтва про право на спадщину без звернення до суду.

Крім того, відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності на нерухоме майно, однак документ, що його посвідчує, втрачений і видача дублікату не передбачена чинним законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця здійснюється нотаріусами, які мають застосувати в сукупності норми п. 53 і п. 60 зазначеного Порядку. В такому випадку, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно вчинятиметься на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, третя особа: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. М. Горошко