Справа № 569/9007/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Прокопчук Л.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 січня 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом з нею і перебувають на повному її утриманні. Відповідач добровільно в повному обсязі допомоги на утримання дітей не надає, розмір щомісячного заробітку приховує. Їй відомо, що він має можливість сплачувати аліменти, оскільки отримує значний дохід з кількох джерел, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

У судове засідання позивач не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, просили встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. на кожну дитину щомісячно, так як в звязку з протиправними діями зі сторони родичів позивача відповідач вимушений був виїхати із місця свого фактичного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Рівне та повністю припинити підприємницьку діяльність. На даний час відповідач безробітній, знайти постійну роботу йому не вдалося, однак з часу подання позовної заяви по мірі можливості ним сплачувалися аліменти на дітей. Також відповідач просить врахувати, що позивач заявила до нього вимоги і про стягнення аліментів на її утримання до досягнення сином ОСОБА_7 трирічного віку, справа перебуває в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 14 січня 2011 року, серії 1-ГЮ №063611, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 14 січня 2011 року, актовий запис №14. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1 (а.с.2).

Під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилося троє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3-5).

Як встановлено в судовому засіданні малолітні діти сторін проживають разом з позивачем за адресою: вул. Зелена,4, с. Чернин, Зарічненського району, Рівненської області, що підтверджується довідками виконавчого апарату Зарічненської селищної ради Рівненської області від 24 травня 2017 року (а.с.6-7). Відповідач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, БОС 207, кв. 57.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в повному обсязі не надає, діти знаходяться на утриманні позивача. З моменту подання позовної заяви до суду 12 червня 2017 року до часу розгляду справи 29 серпня 2017 року відповідачем здійснено два грошових перекази позивачу на утримання трьох малолітніх дітей на загальну суму 1020 грн.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своїх дітей не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх малолітніх дітей.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач на даний час ніде не працює, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має.

Проте, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходів батьки зобов'язані утримувати дітей. Відповідач не надав суду доказів того, що він, являючись працездатним, не працює з поважної причини.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року визначений у розмірі 1 355 грн., з 1 травня - 1 426 грн., з 1 грудня - 1 492 грн., а на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року визначений у розмірі 1 689 грн., з 1 травня 1 777 грн., з 1 грудня - 1860 грн.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі, про який просить відповідач - 900 грн. щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Суд також зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно позов підлягає задоволенню частково. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 12 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 12 червня 2017 року по 11 липня 2017 року.

З приводу стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 900 (девятсот) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 червня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 12 червня 2017 року по 11 липня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 30 серпня 2017 року.

Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко