Провадження № 2/344/3386/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

20 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно кредитного договору № Z02.116.74442, укладеного 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_2, остання отримала кредит в розмірі 56895грн. зі сплатою 0% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, що підтверджується видатковим касовим ордером. Станом на 17.11.2016 року відповідач не повернула банку отриманий кредит, не сплатила нараховані відсотки та комісію на загальну суму 59838,12грн.

17.11.2016 року між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» було укладено Договір факторингу № 17/11-1, відповідно до умов якого Банк відступив Факторові з 17.11.2016 року право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» відповідно до чинного законодавства був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року, за яким відповідач являється боржником. Станом на 28.02.2017 року загальна заборгованість за вказаним кредитним договором становила 59338,12грн.

На виконання вимог ст. 1082 ЦК України, відповідача письмово повідомлено про відступлення права вимоги ТОВ «НФС» за кредитним договором шляхом направлення відповідного повідомлення на адресу її реєстрації.

Станом на дату відступлення права вимоги 28.02.2017 року сума боргу відповідача становила 59338,12 грн., з яких: 53235,76грн. заборгованість за тілом кредиту; 6102,36грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями. Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено сплат, отже станом на 24.07.2017 року загальна заборгованість становить 59338,12 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку № 4442.980.

Відповідач на даний час у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором тоту виходячи з наведеного, представник просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду заяву, за змістом якої, заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив розглядати даний спір у відсутності представника та не заперечив проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитор/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 відповідно до кредитного договору № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року отримала в ПАТ «Ідея Банк» кредит у розмірі 56895,00 гривень, процентна ставка за користування кредитом 0,0010% річних від залишкової суми кредиту, на термін 60 місяців (а.с.7-9,10).

ПАТ «Ідея Банк» взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією меморіального ордеру від 31.12.2015 року (а.с.33).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.

Згідно Договору Факторингу № 17/11-1 від 17.11.2016 року, укладеного між ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк», до ТзОВ «Факторингова компанія «Рантье» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року (а.с.70,71-76).

28.02.2017 року між ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» та ТзОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило найменування на ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», був укладений Договір факторингу № 28/02-1, за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за Кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року (а.с.11-12,13-15,16-17,18-22,23-28).

Відповідно до Витягу з Додатку №2 до Договору факторингу № 28/02-1 від 28.02.2017 року Акт прийому-передачі прав вимоги, ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року в сумі 59338,12 грн., з яких: 53235,76грн. заборгованість за тілом кредиту; 6102,36грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями (а.с.6), що відображено також у виписці по особовому рахунку № 4442.980, та у довідці-розрахунку заборгованості станом на 24.07.2017 року, наданими позивачем (а.с.5,32).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом.

19.06.2017 року ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» надсилав на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором №Z02.116.74442 від 31.12.2015 року до ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», де повідомив також про відступлення права вимоги за кредитним договором №Z02.116.74442 від 31.12.2015 року від ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» до ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», а також вимогу про усунення порушення кредитних зобовязань (а.с.29,30).

У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно із ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ТзОВ «Нью Файненс Сервіс», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасила, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року, розмір якої станом на 24.07.2017 року становить 59338,12 грн., що відповідає розрахунку заборгованості наданим позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 536, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20, ст. 1082 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ТзОВ «Нью Файненс Сервіс» в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2 а кв. 16 в м. Івано-Франківськ, і/н НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», що знаходиться по вул. Княжий затон, 2/30 в м. Київ, 02095 (, МФО 300012), - заборгованість за кредитним договором № Z02.116.74442 від 31.12.2015 року, в розмірі 59338 (пятдесят дев'ять тисяч триста тридцять вісім) гривень 12 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2 а кв. 16 в м. Івано-Франківськ, і/н НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс», що знаходиться по вул. Княжий затон, 2/30 в м. Київ, 02095 (, МФО 300012), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя: Татарінова О.А.