Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/54/14-ц
провадження №6/624/17/17
УХВАЛА

Іменем України

смт. Кегичівка 27 грудня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Куст Н.М., за участі секретаря Проскурні Л.М., у відсутність сторін, у залі суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документу та про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Стягувач просить визнати причини пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання поважними, поновити строк для предявлення виконавчих листів до виконання у цивільній справі №624/54/14-ц від 24 квітня 2014 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, видати дублікати зазначених виконавчих листів для повторного предявлення ВДВС Кегичівського РУЮ Харківської області.

Законом України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року прийнято нову редакцію Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Згідно п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Сторони у судове засідання не зявились, представник стягувача надала заяву про підтримання заяви та розгляд справи без її участі, позиція боржника невідома, в звязку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із заявою, рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 24 квітня 2014 року по цивільній справі №624/54/14-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто заборгованість у розмірі 20329,08 грн. відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 жовтня 2012 року, зазначене рішення набрало чинності 14 травня 2014 року.

У липня 2014 року стягувач надіслав до ВДВС Кегичівського РУЮ Харківської області заяву про відкриття та два виконавчі листи №624/54/14-ц від 24 квітня 2014 року, до цього часу ніяких документів з відділу ДВС Кегичівського РУЮ не надходили. Тому, в липні 2017 року було направлено запит про хід виконання вищевказаних виконавчих листів, на який 23 липня 2017 року отримано відповідь.

За таких обставин існує необхідність в поновленні пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання з тих підстав, що стягувач не має виконавчих листів з незалежних від його волі обставин, стягувач вчасно подав виконавчі листи на виконання до відділу ДВС.

Заборгованість за кредитним договором станом на 19 жовтня 2017 року не погашена, відповідач не виконує умови договору щодо сплати заборгованості і по цей час, а відповідно до умов Генеральної угоди від 12 жовтня 2012 року ОСОБА_1 зобовязаний повернути кредит.

Отже, стягувач за законом і договором має право на стягнення заборгованості за кредитом, проте фактично позбавлений можливості виконати рішення суду про стягнення заборгованості через пропущення строків предявлення виконавчого документу до виконання через незалежні від стягувача обставини, а саме, втрату виконавчих листів у справі.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання ст. 625 ЦК України.

З огляду на наведене, посилаючись на ч. 1 ст. 371 ЦПК України (в редакції 2004 року), стягувач просить суд задовольнити його заяву.

Дослідивши документи, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суддя, відповідно до ст. 263 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України (в редакції 2004 року) за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон) виконавчі листи на виконання судових рішень можуть бути предявлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме копії довідки із спец розділу АСВП від 02 березня 2017 року, у визначений законодавством термін, стягувач звернувся до відділу ДВС з виконавчим листом від 24 квітня 2014 року по справі №624/54/14-ц, який повернуто стягувачеві на підставі постанови державного виконавця від 29 вересня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону (в звязку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, а ст. 23 Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Судом встановлено, що стягувач протягом встановленого законодавством строку не скористався своїм правом на повторне звернення виконавчого документа до виконання, наведені ним причини, як то неотримання документів з відділу ДВС та втрата виконавчого листа, доказами не підтверджені, відтак, не можуть вважатися судом поважними.

Вимогу стягувача щодо видачі дублікату виконавчого листа суд також вважає такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що строк, встановлений для предявлення виконавчого документа до виконання пропущено стягувачем з причин, які не можуть вважатися поважними, в звязку з чим, підстави для видачі дублікату виконавчого листа також відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 258, 433, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провести судове засідання у відсутність сторін та без технічного фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами.

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого документу та про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Харківської області, через цей районний суд, протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.М. Куст