Справа № 159/3750/17
Провадження № 2/159/1221/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Волиньгаз» про визнання дій неправомірними та зобовязання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.10.17 р. звернулась до суду із вказаним вище позовом (а. с. 1, 2), просить визнати дії відповідача, що полягають у пломбуванні запірних пристроїв її житлового будинку, що розташований за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а», та господарської споруди - літньої кухні, що розташована за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г», і належні їй на праві приватної власності, неправомірними; зобов»язати відповідача відновити газопостачання вказаних вище об»єктів природним газом за рахунок відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що о 20 год. 09.08.17 р. вона виявила, що газопостачання у її власному житловому будинку перекрито у ділянці с тояка на подвір»ї будинку шляхом пломбування крана на газовій трубі. У дверях житлового будинку був акт відповідача про відключення газопостачання із зазначенням причини відключення заборгованість в сумі 6 701 грн. 88 коп.. Зі слів сусідів їй стало відомо, що о 16 год. 09.08.17 р. працівники відповідача проникли на територію подвір»я її житлового будинку, перелізши через бетонний паркан, замкнену хвіртку воріт, так яке вдома у робьочимй час всі були відсутні. На її дзвінок до працівника ОСОБА_3, їй було повідомлено, що газопостачання було припинено у зв»язку із заборгованістю. Якщо вона терміново негайно сплатить 2 000 грн., то газопостачання відновлять. Напередодні, тобто, 01.08.17 р. ця ж працівник підписала знею акт звірки взаємних розрахунків по особовому рахунку 020 003 65 98 між нею як споживачем та відповідачем, за якаим 161 грн. 98 коп. по житловому будинку, а по літній кухні по особовому рахунку 020 003 63 49 переплата в сумі 4 300 грн.. Без будь - якого попередження її житловий будинок було повністю відключено від газопостачання, що перешкоджає їй у приготуванні їжі собі та сім»ї на протязі майже 2 х міс.. Покликаючись на п. 1 Правил постачання природного газу, затверджених 20.09.15 р. № 2 496, зазначає, що договори на постачання природного газу нею було укладено на вказані вище два об»єкти у 2016 р.. Покликаючись на п. 17 Правил постачання природного газу, зазначає, що у них немає положень про те, що відповідач має право проникати на територію об»єкта постачання природного газук самостійно, без дозволу споживача. Такі дії відповідачважає неправомірними, такими, що порушують її права; останні підлягають поновленню шляхом зняття пломб на запірних пристроях труб газопостачання. Просить позов задовольнити.

01.11.17 р. позивач подала суду заяву про збільшення позовних вимог (а. с. 39), що за ухвалою суду від 01.11.17 р. (а. с. 40) була залишена без руху та у подальшому, за ухвалою суду від 16.11.17 р. була визнана неподаною та такою, що підлягає поверненню (а. с. 77).

16.11.17 р. представником позивача адвокатом - подагл суду заяву позивача про уточнення позовних вимог (а. с. 97, 98), що за ухвалою суду від 16.11.17 р. (а. с. 99) була залишена без руху та у подальшому, за ухвалою суду від 22.11.17 р. була визнана неподаною та такою, що підлягає поверненню (а. с. 111).

16.11.17 р. представником позивача адвокатом подано суду письмове пояснення позивача по суті позову та уточнення позовних вимог (а. с.81 84), що за своєю суттю є збільшенням позовних вимог. У заяві від 16.11.17 р., крім того обгрунтування позовних вимог, що міститься у позовній заяві, зазначено, що у акті Ковельське УТГ ПАТ «Волиньгаз» повідомляло у графі «Примітка», що відключення відбулось згідно з Правилами надання послуг з газопостачання. Зазначає, що такі підстави відклюбчення суперечать чинному законодавству, так як, відповідно до постанови КМ України № 442 від 13.07.16 р. визнано постанову КМ України № 2 246 від 09.12.99 р. «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» такою, що втратила чинність. А постановою № 2 496 від 30.09.15 р. було затверджено Правила постачання природного газу. Тому вважає дії відповідача по регулюванню відносин, у т. ч. відключенню їх об»єктів від системи газопостачання, між ними як споживачами та відповідачем як постачальником природного газу на підставі нечинного закону, незаконними. Незаконною вважає також примітку у акті про те, що акт складено у 2 х прим., другий примірник отримав абрнент на руки, так як другого примірника вона не отримала, незважаючи на те, що у акті є відмітка «Споживач» та від руки написано її прізвище. У житловому будинку з часу відключення стабільно висока вологість, сирість, почалось ураження стін грибком, стали псуватись меблі, відклеїлись шпалери. Покликаючись на п. 1 Правил постачання природного газу, затверджених 20.09.15 р. № 2 496, зазначає, що договори на постачання природного газу нею було укладено на вказані вище два об»єкти 20.10.15 р., тобто, за чинності нових Правил постачання природного газу. Укладені між сторонами вказані вище договори мали відповідати чинним Правилам постачання природного газу, а відповідальність за їх неналежне оформлення несе відповідач згідно з п. 2 Правил. За змістом п. 16 Правил, у разі виникнення заборгованості у споживача за договором постачання природного газу за домовленістю між сторонами може бути складено графік погашення заборгованості як додаток до договору чи окремий договір про реструктуризацію. Покликаючись на п. п. 17, 18, 21, 24, 27, 30 розд. III Правил, зазначає, що вказаних вище положень Правил відповідач не дотримався. Заборгованості за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» немає. Існування значних розбіжностей у сумах оплати споживачем за спожитий газ і зарахованих на рахунки відповідача, нарахування до оплати не можуть бути підставою для відключення поставок природного газу споживачеві. Твді дії відповідаяча вважає неправомірними, свої права порушеними та такими, що підягають поновленню шляхом зняття пломб на запірних пристроях труб газопостачання. Просить визнати безхпідсмтавними (неправомірними) дії відповідача по пломбуванню запірних пристроїв житлового будинку по вул. Будищанській, 22 «а», літньої кухні по вул. Будищанській, 22 «г» у м. Ковелі, вчинені шляхом незаконного проникнення на території за вказаними адресами, що належать їй на праві приватної власності; зобов»язати відповідача відносити газопостачання вказаних вище об»єктів природним газом за його рахунок.

За ухвалою суду від 01.11.17 р. було задоволено клопотання позивача та було до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача залучено ПАТ «Волиньгаз» (а. с. 69).

01.11.17 р. суду було подано письмове заперечення представника первісного відповідача проти позову (а. с. 42 44).

За ухвалою суду від 05.12.17 р. первісного відповідача замінено належним - ПАТ «Волиньгаз» (а. с. 131).

У судовому засіданні 26.12.17 р. позивач та її представник адвокат ОСОБА_2 - позовні вимоги (у т. ч. змінені) підтримала. Просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_4 не з»явилась, хоча належно оповіщена. Причини неявки суду не повідомила.

У судове засідання представник відповідача не з»явився, хоча відповідач належно оповіщений, причини неявки представника, що повідомлені суду, не можна визнати поважними. Письмового заперечення проти позову чи відзиву на позову відповідач до суду не подав.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши позивача та її представника - адвоката, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що заявлені вимоги підставні та підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як слідує з положень ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, серед іншого,: договори та інші правочини; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Зідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого,: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до змісту ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує.

Тієї обставини, що позивач є власником чи правомірним користувачем домоволодіння та господарської споруди, розташованих за адресою: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «а», (для господарської споруди, зазначеної позивачем як літня кухня це адреса, прийнята сторонами до уваги для цілей зобов»язальних правовідносин: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «г»), відповідач не оспорив.

Вказане вище стверджується і копією ухвали ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.11.16 р. по розгляду справи за позовом ОСОБА_1, Гукової ОСОБА_5 до ПАТ по газопостачанню та назифікації «Волиньгаз» про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1, Гукової ОСОБА_5 на рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 23.09.15 р. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 28.12.15 р. (а.с. 89 95). Так, вказаними вище судовими рішеннями, що набрали чинності, встановлено, що 12.02.12 р. між ОСОБА_1 та ВАТ «Волиньгаз» було укладено договори про надання послуг з газопостачання на 2 газоспоживаючі об'єкти: житловий будинок та господарська будівля літня кухня - за адресою: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «а». Останній з газоспоживаючих об»єктів не є окремим об»єктом нерухомості, але щодо кожного із газоспоживаючих об»єктів маються окремі особові рахунки. Дії відповідача по припиненню газопостачання житлового будинку було визнано правомірними з огляду на наявність боргу у ОСОБА_1 перед ВАТ «Волиньгаз» як газопостачальною організацією по оплаті за газопостачання за період з 2008 р. по липень 2015 р..

Таким чином, між позивачем та ВАТ «Волиньгаз» як газопостачальною організацією на час виникнення тих спірних правовідносин, що відображені у вказаних вище судових рішеннях, виник та існував спір про борг по оплаті за газопостачання, що виник за період з 2008 р. по липень 2015 р..

У подальшому, відповідно до Постанови НКРЕКП від 28.05.15 р. № 1 640, з 01.07.15 р. було анульовано ліцензію ПАТ «Волиньгаз» на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Волинської області. І господарську діяльність з постачання природного газу на території Волинської області від того часу здійснює ТзОВ «Волиньгаз збут» як газопостачальник.

Постачальник газу до газоспоживаючих об»єктів позивача змінився з 01.07.15 р. з ВАТ «Волиньгаз» на ТОВ «Волиньга збут».

Відповідно, у зв»язку з цим, як слідує з копії договору № 020 003 65 98 (щодо об»єкта, що є житловим будинком та розташований за адресою: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «а») від 20.10.15 р. (далі договір щодо житлового будинку по вул. Будищанській, 22 «а») (а.с. 51 56), укладеного між позивачем як споживачем та відповідачем як газорозподільним підприємством і ТОВ «Волиньгаз збут» як постачальником, останній зобов»язався постачати природний газ споживачеві для побутових потреб; остання зобов»язалась своєчасно оплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки і на умовах, передбачених цим договором щодо цього об»єкта. А газорозподільне підприємство, яким є відповідач, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, зобов»язалось забезпечувати транспортування газу від газорозподільних станцій до об»єкта споживача; вести облік газу; з метою належного виконання вказаних у договорі функцій набув право доступу на об»єкт споживача для, зокрема, виконання робіт з припинення газопостачання. Відповідно до п. 11 цього договору, оплата вартості послуг з газопостачання споживачем здійснюється виключно на рахунок постачальника, з якого у встановленому законом порядку здійснюється розподіл коштів між суб»єктами ринку природнього газу, у т. ч.- відповідачеві як газорозподільному підприємству згідно з цим договором. За змістом п. 13 цього договору, у разі порушення споживачем строків оплати за договором, за вимогою постачальника споживач сплачує пеню. За п. 14 цього договору, у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати послуг з газопостачання, споживач повинен звернутись до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості. Такий графік оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості, споживач має сплачувати при цьому поточні платежі. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання, прострочення споживачем оплати проточних платежів, постачальник має право у порядку, визначеному Правилами газопостачання і цим договором, припинити газопостачання до повного погашення заборгованості. За п. 15 цього договору, у разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати наданих послуг з газопостачання, споживач зобов»язується сплатити заборгованість величиною 8 348 грн. 35 коп., що мається за станом на 20.10.15 р. на показник лічильника 94 575 м3, однак, спосіб сплати цього боргу сторонами такого договору не встановлено. За вказаним вище договором функції відповідача не передбачають. Позивач як споживач зобов»язана забезпечити представникам відповідача доступ до власного об»єкта лише у випадках, визначених п. 20 цього договору. Відповідач має право припиняти газопостачання для опалення на вимогу постачальника (п. п. 4 п. 29 договору). Відповідач має право припиняти газопостачання споживачеві у випадках, перебачених цим договором (п. п. 2 п. 30 договору). Відповідач в установленому порядку припиняє газопостачання споживачеві з дотриманням Правил газопостачання, у випадках, серед іншого, заяви постачальника У всіх випадках припинення газопостачання відповідач повідомляє про такі заходи постачальнику у триденний строк (п. 34 договору). Якщо припинення газопостачання сталось за порушення споживачем строків оплати чи Правил газопостачання, то відновлення газопостачання виконується тією стороною договору, що здійснила такі заходи (п. 35 договору). Договір має властивість пролонгації на умовах, вказаних у п. 42.

Як слідує з копії договору № 020 003 63 49 (щодо об»єкта, що є літньою кухнею та розташований за адресою: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «а», але сторонами нижченаведеного договору визначений як такий, що знаходиться по вул. Будищанській, 22 «г» у м. Ковелі), такий договір також був укладений між позивачем як споживачем та відповідачем як газорозподільним підприємством і ТОВ «Волиньгаз збут» як постачальником, на умовах, аналогічних викладеним у вказаному вище договорі (щодо об»єкта, що є житловим будинком та розташований за адресою: м. Ковель, вул. Будищанська, 22 «а») з тією відмінністю, що за п. 15 цього договору, у разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати наданих послуг з газопостачання, споживач зобов»язується сплатити заборгованість величиною 16 675 грн. 28 коп., що мається за станом на 20.10.15 р. на показник лічильника 53 99 м3, однак, спосіб сплати цього боргу сторонами такого договору також не встановлено (а. с. 45 50).

Однак, суд враховує, що вказані вище договори було укладено з покликанням на:

- Типовий договір, що затверджувався постановою КМ України від 05.07.06 р. № 938 «Про затвердження Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. N 2246»;

- Правила надання населенню послуг з газопостачання, що затверджувались постановою КМ України від 09.12.99 р. № 2 246, що втратили чинність згідно з постановою КМ України від 13.07.16 р. N 442 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», тобто, на час виникнення спору чинними не були.

Як слідує із змісту ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Тобто, на час виникнення спору 09.08.17 р. спірні правовідносини врегульовувались відповідно до:

-Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого

постановою НКРКП від 30.09.15 р. № 2 500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за N 1 386/27 831;

-Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРКП від 30.09.15

N 2 496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (далі Правила постачання газу), що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за N 1 382/27 827.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правила постачання газу регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС), яким і є відповідач.

Дія цих Правил постачання газу поширюється на постачальників, яким по відношенню до позивача є ТОВ «Волиньгаз збут»; споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), яким є позивач; юридичних осіб та операторів ГРМ/ГТС, яким є відповідач як оператор газорозподільної системи - суб'єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою, до якої підключений об'єкт споживача.

За ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Припинення газопостачання позивачеві на обидва її об»єкти газоспоживання було здійснено відповідачем 09.08.17 р.. Про це свідчить інформація, вказана у акті на відключення.

Так, відповідно до копії акта на відключення від газопостачання від 09.08.17 р., відповідачем було відключено об»єкти позивача як споживача, розташовані за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» (будинок), від газопостачання по причині існування заборгованості за станом на 01.08.17 р. в сумі 6 701 грн. 88 коп. за показниками одного з лічильників 96 617 м3; та в сумі 15 606 грн. 27 коп. за показниками другого з лічильників 56 794 м3, а всього у загальній сумі 22 308 грн. 15 коп.. При цьому у акті міститься посилання на заборону самовільного відновлення споживачем газопостачання згідно з п. 7 Правил надання населенню послуг з газопостачання; на порядок відновлення такого згідно з п. 9 тих же Правил. Акт містить посилання на підписання його представниками відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та фахівцем ОСОБА_9. Даних про дату та факт вручення такого акта позивачеві немає (а. с. 22), оскільки у рядку «Споживач» відсутній підпис і зазначено лише прізвище позивача. Вказано, що акт складений у двох примірниках і других з них абоненть (споживач) отримав руки. При цьому суд враховує, що поряд з прізвищами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 маються підписи, а поряд з прізвищем позивача підпис відсутній і відсутні будь - які зауваження чи відмітки про відмову від проставляння підпису після отримання одного з примірників акта або про отримання споживачем акта не під розпис.

При цьому суд також враховує, що у своєму акті на відключення від газопостачання від 09.08.17 р., відповідач послався на п. п. 7 та 9 Правил надання населенню послуг з газопостачання, що містили положення про наслідки самовільного відновлення споживачем газопостачання та порядок відновлення газопостачання ним як газотранспортною організацією після сплати боргу, що втратили свою чинність згідно з постановою КМ України від 13.07.16 р. N 442 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», тобто, на час внесення в акт чинними не були.

Та обставина, що 09.08.17 р. працівниками відповідача, дійсно, було опломбовано (перекрито) газопостачання об»єктів газоспоживання позивача, стверджується копією постанови ст. слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про закриття кримінального провадження № 420 170 311 100 000 83, що внесене до ЄРДР 14.08.17 р., від 27.09.17 р. (а. с. 3, 4). Позивач, будучи допитаною слідчим в якості потерпілою у цьому кримінальному провадженні, ствердила, що примірник вищенаведеного акта їй під розпис не вручався. Начальник Ковельського ТВ реалізації ТОВ «Волиньгаз збут», будучи допитаною слідчим в якості свідка, показала про відсутність у позивача боргу перед газопостачальником за станом на 08.09.17 р., натомість, ствердила суми заборгованості позивача перед позивачем, що мали місце за станом на 01.07.15 р., тобто, до дня, коли відповідач ще мав право на провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території Волинської області. Показала також про надіслання позивачеві як споживачеві 25.07.17 р. письмового попередження про заборгованість та вжиті спроби укладення з позивачем договору реструктуризації боргу на необхідний для позивача період і те, що відключено газопостачання було саме відповідачем та у зв»язку із боргом саме перед відповідачем за попередні періоди часу в сумах, відповідно, 6 887 грн. 17 коп., 11 241 грн. 91 коп..

У справі наявна копія повідомлення про припинення газопостачання та погашення заборгованості від 25.07.17 р., адресованого позивачеві ТОВ «Волиньгаз збут» у зв»язку з боргом по оплаті за газопостачання за станом на 25.07.17 р. по о/р № 020 003 63 49 щодо газоспоживаючого об»єкта: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г», в сумі 4 314 грн. 17 коп. (а. с. 58).

Однак, суд враховує, що у розпорядженні суду відсутні докази про отримання позивачем такого повідомлення газопостачальника від 25.07.17 р. в період з 25.07.17 р. по 09.08.17 р..

Відповідно до копії акта звірки взаємних розрахунків від 31.07.17 р., складеного позивачем та ТОВ «Волиньгаз збут», за станом на 31.07.17 р. по особовому рахунку № 020 003 65 98 за адресою об»єкта: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» у позивача перед газопостачальником боргу не було (а. с. 20).

Відповідно до копії акта звірки взаємних розрахунків від 01.08.17 р., складеного позивачем та ТОВ «Волиньгаз збут», за станом на 01.08.17 р. по особовому рахунку № 020 003 63 49 (об»єкт: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г») у позивача перед газопостачальником був борг в сумі 4 315 грн. 65 коп. (а. с. 21). Незгода позивача з розрахунками, наведеними у такому акті, полягала у неврахуванні ТОВ «Волиньгаз збут» сплачених нею на рахунок відповідача у серпні 2016 р. суми 4 300 грн. у погашення боргу по о/р № 020 003 63 49 об»єкт: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» (а. с. 37 зворот).

Тобто, за станом на 01.08.17 р. у позивача малась заборгованість по оплаті за спожитий природній газ.

За змістом п. 15 Правил постачання газу, у разі виникнення у споживача заборгованості за договором постачання природного газу за домовленістю сторін (постачальника та споживача) може бути укладений графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи неоплати поточних платежів постачальник має право у порядку, визначеному цим розділом та договором постачання природного газу, припинити постачання природного газу на об'єкт споживача до повного погашення заборгованості.

Даних про укладення вказаного вище графіка, у розпорядженні суду немає.

За змістом п. 17 Правил постачання газу, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред'явленням службового посвідчення на об'єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж за три дні до дати отримання повідомлення. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення), копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об'єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов'язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об'єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Даних про дотримання відповідачем вимог вказаного вище пункту Правил постачання газу і направлення газопостачальником позивачеві як споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити його представника постачальника на об'єкти для пломбування запірних пристроїв, суду не надано.

За змістом п. 19 Правил постачання газу, у разі оплати простроченої заборгованості за договором на постачання природного газу до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ - копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється. Якщо в результаті відмови в доступі до об'єкта побутового споживача постачальник не здійснив опломбування запірних пристроїв перед газовими приладами споживача - боржника або Оператор ГРМ не здійснив припинення розподілу природного газу на об'єкт побутового споживача, постачальник має право вимагати від споживача - боржника оплати вартості природного газу, фактично спожитого ним (поставленого постачальником) за договором постачання природного газу, та за ціною, визначеною в договорі, а також вимагати від споживача відшкодування збитків, які розраховуються відповідно до п. 6 розд. VI цих Правил.

Як слідує зі змісту розд. VII. «Порядок припинення та відновлення газопостачання» Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, за умови порушення споживачем строків оплати за цим договором, у т. ч. за графіком погашення заборгованості та після встановленого цим договором терміну, постачальник має право звернутися до оператора ГРМ з дорученням про припинення постачання природного газу споживачу.

Відповідно до копії листа ТОВ «Волиньгаз збут» №VL204 Л.В. 1 513 1 017 від 11.10.17 р., адресованого позивачеві, стверджено, що за станом на 09.08.17 р. по особовому рахунку за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» боргу немає; по особовому рахунку щодо об»єкта: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» борг складає 4 364 грн. 65 коп. (а. с. 36).

Однак, суд приходить до висновку, що газопостачальник не надавав заяву чи доручення відповідачеві як газорозподільній організації на припинення газопостачання позивачеві 09.08.17 р..

Відповідач же при припиненні газопостачання позивачеві, враховував як ті суми боргу, що виникли у позивача перед ним у період, коли він являвся газопостачальником, так і ті, що відображені у вказаних вище договорах як суми боргу, що маються за станом на 20.10.15 р., ту суму, що вказана у акті звірки від 01.08.17 р. як борг позивача перед газопостачальником в сумі 4 315 грн. 65 коп..

Такий висновок стверджується як вказаним вище судовим рішенням, так я нижченаведеними доказами, зібраними у справі.

Суд враховує, що позивачем після звернення до суду з розглядуваним позовом, позивачем було погашено наявний у неї борг перед газопостачальником за станом на 01.08.17 р. шляхом сплати 03.11.17 р. суми 4 365 грн. за квитанцією № Відповідно до копії квитанції № 0.0.885161414.1 (а. с. 88).

Як слідує з копії довідки № 1 467 від 13.11.17 р., виданої ТОВ «Волиньгаз збут», по особовому рахунку № 020 003 63 49 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» перед ним у позивача боргу немає (а.с. 113).

Так, у справі, дійсно, наявна копія попередження про припинення газопостачання від 31.07.16 р., адресованого позивачеві ТОВ «Волиньгаз збут» у зв»язку з боргом по оплаті за газопостачання, однак, за станом на 31.07.16 р. по о/р № 020 003 63 49 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» в сумі 4 300 грн. 06 коп. (а. с. 29).

Разом з тим, як слідує з копії квитанції № 378 від 17.08.16 р., позивачем було сплачено суму 4 300 грн. як плату заборгованості по особовому рахунку № 020 003 63 49 (тобто, за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г») в сумі (а. с. 37 - зворот), однак, не на рахунок ТОВ «Волиньгаз збут» як газопостачальника, а відповідачеві.

Саме у зв»язку з цим позивач, 31.07.17 р. відправила на адресу відповідача заяву про перерахування ним на рахунок ТОВ «Волиньгаз збут» коштів в сумі 4 300 грн. за квитанцією № 378 від 17.08.16 р. як оплату за спожитий газ по особовому рахунку № 020 223 63 49 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» як таких, що помилково сплачені нею відповідачеві (а. с. 15).

Відповідач же своїм листом № VL 0.3.2 ЛВ 2 433 0 817 від 21.08.17 р., адресованим позивачеві на її звернення від 04.08.17 р., повідомив останню, що оскільки за станом на 18.08.17 р., у неї є борг за постачання природного газу по о/р № 020 223 63 49 (за адресою об»єкта: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г»), в сумі 15 606 грн. 27 коп., у т. ч.: перед відповідачем - в сумі 11 241 грн. 91 коп., а перед ТОВ «Волиньгаз збут» - в сумі 4 364 грн. 36 коп., то підстав для перерахунку і повернення сплачених коштів він не вбачає.

У справі, дійсно, наявна копія повідомлення про припинення газопостачання та погашення заборгованості від 10.01.16 р., адресованого позивачеві ТОВ «Волиньгаз збут» у зв»язку з боргом по оплаті за газопостачання, однак, за станом на 10.11.16 р. по о/р № 020 003 65 98 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» в сумі 8 995 грн. 26 коп. (а. с. 57).

Відповідно до копії акта звіряння взаємних розрахунків за 2016 р. від 30.11.16 р., складеного між позивачем та ТОВ «Волиньгаз збут», суд враховує, що таке складалось і було узгоджено, що за станом на 30.11.16 р. по особовому рахунку № 020 003 65 98 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а» боргу немає (а. с. 30).

Відповідно до копії акта звіряння взаємних розрахунків за 2016 р. від 30.11.16 р., складеного між позивачем та ТОВ «Волиньгаз збут», суд враховує, що таке складалось і було узгоджено, що за станом на 30.11.16 р. по особовому рахунку № 020 003 63 49 за адресою: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г» борг складає 4 107 грн. 45 коп. (а. с. 37). Позивач з таким актом не погодилась саме з огляду на неврахуванням тієї суми, що була нею сплачена 17.08.16 р. за квитанцією № 378 відповідачеві.

Таким чином, за станом на 01.08.17 р. за позивачем рахувався борг, що і було відображено у акті на відключення від газопостачання як причина відключення. Однак, вказані вище письмові попередження позивача про наявність боргу та відключення від газопостачання мали місце у 2016 р. і відключення газопостачання з їх врахуванням, також не відповідає положенням Правил постачання газу.

За змістом п. 20 Правил постачання газу, відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Однак, оскільки припинення газопостачання на газоспоживачі об»єкти позивача було здійснене з порушенням чинного законодавства, слід вважати, що такі витрати не можуть лягати на позивача як споживача у даному конкретному випадку при відновленні газопостачання.

А тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визнавши неправомірними дії відповідача, що полягають у припиненні газопостачання до газоспоживаючих об»єктів позивача шляхом пломбування 09.08.17 р. згідно з вказаним вище актом на відключення газопостачання, без дотримання вимог Правил постачання газу; зобов»язати відповідача за вланий рахунок відновити газопостачання до цих об»єктів позивача.

Разом з тим, вимоги позивача про визнання таких дій відповідача безпідставними чинним законодавством не передбачено, тому така вимога позивача є безпідставною. Також є такою, що не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання неправомірними дій відповідача по пломбуванню об»єктів позивача шляхом незаконного проникнення на території за вказаними у позовній заяві адресами як такими, що належать позивачеві на праві приватної власності, так як опломбовані об»єкти знаходяться за однією адресою: м. Ковель, вул. Будишанська, 22 «а» та будь - яких доказів того, що у її власності є території, що мають такі адреси: м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «а», м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 «г», а також доказів того, що мало місце незаконне проникнення на належну їй на праві приватної власності територію, позивачем суду не надано.

Тому в решті позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 209, 223, 263 265, п. 9 ст. 1 розд.

ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРКП від 30.09.15 р. № 2 500 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», що зареєстровано в МЮ України 06.11.15 р. за N 1 386/27 831; Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою НКРКП від 30.09.15 р. N 2 496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», ст. ст. 3, 5, 6, 11, 14 16, 526 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії публічного акціонерного товариства «Волиньгаз», код за , 43025, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12, тел. + 00, що полягають у припиненні газопостачання до об"єктів ОСОБА_1, мешк. м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 "а"; розташованих: м. Ковель Волинської області, вул. Будишанська, 22 "а" - житловий будинок та літня кухня (м. Ковель Волинської області, вул. Будишанська, 22 "г") шляхом пломбування 09.08.17 р. згідно з актом на відключення газопостачання від 09.08.17 р., складеним представниками Ковельської УГГ ПАТ "Волиньгаз".

Зобов"язати публічне акціонерне товариство «Волиньгаз», код за , 43025, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 12, тел. + 00, за власний рахунок відновити газопостачання до об"єктів ОСОБА_1, мешк. м. Ковель Волинської області, вул. Будищанська, 22 "а"; розташованих: м. Ковель Волинської області, вул. Будишанська, 22 "а" - житловий будинок та літня кухня (м. Ковель Волинської області, вул. Будишанська, 22 "г").

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_10