Провадження № 2/734/15/17 Справа № 734/2739/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 жовтня 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Анохіна А.М.,

при секретарі - Улізько А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регрессу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить стягнути з ОСОБА_1 кошти в порядку регресу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.04.2015 між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (далі по тексту - ПрАТ «СК»Уніка») було укладено договір страхування автотранспорту № 00138/4600/0000002, яким передбачено страхування транспортного засобу «Lexus», номерний знак НОМЕР_1. 07.06.2015 в м. Києві по вул. Богатирської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у ПрАТ «СК»Уніка» автомобіля марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 та перебував під керуванням ОСОБА_3, автомобіля марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі по тексту - ПрАТ «УОСК»), автомобіля «Skoda», номерний знак НОМЕР_3, автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_4, автомобіля НОМЕР_5, що призвело до механічних пошкоджень п'яти автомобілів. Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Посилаючись на те, що відповідно до умов договору страхування товариство виплатило страхове відшкодування власнику застрахованого у нього автомобіля - ОСОБА_2, ПрАТ «СК»Уніка» просить стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 72231грн. 98 коп.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов підтримуює.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 24.06.2016 по справі № 756/8491/15-п, відповідач ОСОБА_1 був визнан виним у здійсненні ДТП з автомобілем «Skoda», номерний знак НОМЕР_3, щодо отримання механічних пошкоджень автомобілів «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_4 та «Lexus», номерний знак НОМЕР_1, то вказане зіткнення відбулось з вини водія ОСОБА_5 який керував автомобілем НОМЕР_6 при цьому порушив п.п.12.1,12.3,13.1 ПДР України. Отже представник ОСОБА_4, вважає що позовна заява пред'явлена до неналежного відповідача та просив відмовити у задоволенні позову ПрАТ «СК»Уніка» до ОСОБА_1

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановами Оболонського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року та від 02 жовтня 2015 року встановлено, що 07 червня 2015 року о 20 год. 20 хв. ОСОБА_1 на вул. Богатирська в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_7, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 ПДР України. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення. За договором № 00138/4600/0000002 від 01 квітня 2015 року страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією автотранспортного засобу, транспортний засіб «LEXUS RX 350», д.н.з. НОМЕР_12., який належить ОСОБА_2 був застрахований в ПрАТ «СК»Уніка».

Зі страхового акту № 00170023 від 15 липня 2015 року, складеного ПрАТ «СК»Уніка», вбачається, що відповідає договору страхування № 00138/4600/0000002 від 01 квітня 2015 року було застраховано транспортний засіб марки «Lexus», д.н.з. НОМЕР_12 на ім'я ОСОБА_2; в результаті ДТП, яке відбулось 07 червня 2015 року, страхова виплата склала 121 231,98 грн., що також підтверджується звітом про оцінку вартості збитку складеного СПД ОСОБА_6 від 22 червня 2015 року № 03-22/06.

На основі вказаного звіту вартості збитку складеного СПД ОСОБА_6 від 22 червня 2015 року № 03-22/06 був складений розрахунок суми страхового відшкодування, який становить 121 231,98 грн. Відповідно до вказаного розрахунку позивачем було складено страховий акт № 00170023 від 15 липня 2015 року і було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено Наказ № 00170023 від 15 липня 2015 року. На виконання страхового зобов'язання позивач виплатив ОСОБА_2 страхове відшкодування на вказану суму, шляхом перерахування на безготівковий рахунок ТО «Саміт Моторз Україна», що підтверджується платіжним дорученням № 024990 від 17 липня 2015 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як водія вказаного транспортного засобу, була застрахована ПрАТ «УОСК», згідно полісу АІ/1571987 (ліміт за полісом складає 49 000,00 грн. з урахуванням франшизи 1000 грн.). У зв'язку з тим, що розмір страхового відшкодування за страховим полісом страхової компанії ПрАТ «УОСК» не покриває завданий матеріальний збиток, тому на відповідача ОСОБА_1 покладається обов'язок сплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди та страховою виплатою за полісом цивільно-правової відповідальності. Розрахунок розміру позовних вимог до ОСОБА_1 та ПрАТ «УОСК» позивач вирахував таким чином: 121 231,98 грн. (сума, яка була відшкодована позивачем) - 49 000 грн. (ліміт за полісом з врахування франшизи), яку повинен сплатити ПAT «Української охоронно-страхової компанії», а різницю, в сумі 72 231,98 грн. - повинен сплатити винуватець ДТІІ ОСОБА_1, а судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 212,32 грн. - по 606, 16 грн. з кожного відповідача.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.12.2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 10.03.2016, позов ПрАТ «СК»Уніка» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК»Уніка» в порядку регресу суму страхового відшкодування .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.11.2016, касаційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 14.12.2015 та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 10.03.2016 скасовано, справу в частині вирішення позову ПрАТ «СК»Уніка» до ОСОБА_1 передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Відповідно до вказаної ухвали, зазначено про таке, суди у порушення вимог ст.ст.212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірили тверджень ОСОБА_1 на те, що своїми діями він механічних пошкоджень автомобілю марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, не спричиняв, не дали належної оцінки тому, що постановами Оболонського районного суду від 17 липня 2015 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у ДТП, скасована 04 грудня 2015 року апеляційним судом м. Києва і рішення щодо винного у ДТП та пошкодженні автомобіля марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1, не ухвалено.

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 24.06.2016 по справі № 756/8491/15-п, судом було встановлено що 07.06.2015 приблизно о 20год.00хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_7, по вул. Богатирській, був не уважним, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_13, чим порушив п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Крім того, суд приходить до висновку, що 07.06.2016 приблизно о 20:00 год. ОСОБА_8 по вул. Богатирській у м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_14, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки і стану транспортного засобу не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_15, чим порушив п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. На думку суду, автомобілі «Volkswagen» та «Lexus» отримали пошкодження внаслідок порушення саме водієм автомобіля «Hyundai» ОСОБА_5 п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, а не водієм автомобілем «Skoda» ОСОБА_8

Оскільки в даному ДТП механічні пошкодження автомобілю «Lexus» були завдані діями ОСОБА_5 який керував автомобілем «Hyundai» то задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди пред'явлений до неналежного відповідача.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові № 6-305цс15 від 03 червня 2015 року, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Згідно до якої цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст.1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди. Відсутність шкоди як елемента цивільно-правової відповідальності не дає підстав і для застосування судом норми ст.1172 ЦК України, оскільки і для застосування цієї норми необхідним є встановлення факту заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

Відповідно до абз.4 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: «Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача».

Відповідно до абз.1 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: «Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням викладеного, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи в сукупності докази по справі, враховуючи, що в даному випадку особою, відповідальною за завдані збитки (заподіювачем шкоди), є водій забезпеченого транспортного засобу «Hyundai» номерний знак НОМЕР_16 ОСОБА_5 а також те, що представник позивача підтримав позовну заяву в тій редакції, яку подав до суду, клопотань не заявлялось, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, позовна заява пред'явлена до неналежного відповідача.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 7,8,10,11,15,209,212-215,223,294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області Анохін А.М.