Справа № 761/9989/16-ц
Провадження № 2/761/610/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири та скасування рішення про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 15 березня 2016 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач № 1), ОСОБА_3 (далі - Відповідач № 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна (далі - Третя особа № 1), Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - Третя особа № 2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування рішення про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 47582320 з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року № 761/27600/14-ц про стягнення з Відповідача № 1 на користь Позивача суми коштів у розмірі 126 553 грн. 00 коп. Зазначив, що Відповідачем № 1 було перераховано на депозитний рахунок Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві суму боргу перед Позивачем, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, що разом складає 139 308 грн. 30 коп. У зв'язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про зняття арешту з належної Відповідачем № 1 квартири АДРЕСА_1. Позивач зауважив, що згодом йому стало відомо, що 02 лютого 2016 року між Відповідачами було укладено Договір купівлі-продажу квартири, за яким Відповідач № 1 продав, а Відповідач № 2 купив квартиру АДРЕСА_1. Позивач вважає такий договір купівлі-продажу квартири недійсним, та таким, що порушує права та інтереси Позивача, оскільки на момент його укладення існувало незакінчене виконавче провадження № 47582320, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у Відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на примусовому виконанні знаходиться ухвала Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, яка належала Відповідачу № 1, а також Шевченківським районним судом м. Києва відкрито провадження у цивільній справі № 761/29804/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення пені, штрафу, неустойки, процентів та інших виплат. Просив суд ухвалити судове рішення, яким визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; скасувати державну реєстрацію вищезазначеного правочину, а також відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

У судовому засіданні, представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, підтримав. Позовні вимоги просив суд задовольнити у повному обсязі.

Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнала, у задоволенні позовних вимог просила суд відмовити повністю. Крім того, представник Відповідача подала до суду письмові заперечення проти позову, де зазначила, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки з моменту винесення 16 березня 2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві постанови про закінчення виконавчого провадження № 47582320 у зв'язку зі стягненням боргу, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 грудня 2014 року у цивільній справі № 761/27600/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу, виконане. Зауважила, що Позивач не є стороною Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та спірний правочин не порушує жодних законних прав чи інтересів Позивача.

Повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового розгляду справи, Відповідач № 2 у судове засідання не з`явився, клопотання про перенесення судового розгляду справи, чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подав.

Третя особа № 1, повідомлена у встановленому законом порядку, про місце, час і дату судового розгляду справи, у судове засідання не з`явилася. Пояснень на позов, як і клопотання про розгляд справи за її відсутності, до суду не подавала.

Представник Третьої особи № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Від представника Третьої особи № 2 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності Третьої особи № 2.

Суд вбачає за можливе розглядати справу за відсутності Відповідача № 2 та Третіх осіб, на підставі зібраних у справі доказів, враховуючи той факт, що представник Позивача та представник Відповідача № 1 не заперечували проти розгляду справи за відсутності сторони Відповідача № 2 та Третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача № 1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 19 травня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Шереметом Олександром Вікторовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47582320 з виконання виконавчого листа № 761/27600/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 15 травня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у сумі 126 553 грн. 00 коп (а.с. 8).

Згідно постанови про звільнення майна з-під арешту, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Шереметом Олександром Вікторовичем 19 січня 2016 року, 23 грудня 2015 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок Відділу перераховану суму боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій у повному обсязі, у зв`язку з чим відпала необхідність у подальшому арешті майна боржника ОСОБА_2 та постановлено звільнити з з-під арешту все майно, що належить ОСОБА_2, накладеного постановою державного виконавця від 29 жовтня 2015 року по виконавчому провадженню № 47582320 (а.с. 57).

Крім того, судом встановлено, що 16 березня 2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Шереметом Олександром Вікторовичем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 47582320 у зв`язку із стягненням із боржника ОСОБА_2 та перерахуванням на користь ОСОБА_1 боргу у повному обсязі, а також виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. До того ж, зазначеною постановою припинено чинність арешту майна ОСОБА_2 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 59).

З матеріалів справи вбачається, що 02 лютого 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Кударенко Вірою Миколаївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02 лютого 2016 року, за р. № 207, за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 66).

Звертаючись із позовом до суду про визнання вищезазначеного Договору купівлі-продажу квартири недійсним, Позивач зазначив, що у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 761/29804/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення пені, штрафу, неустойки, процентів та інших виплат. Тому відчуження Відповідачем № 1 належної йому квартири АДРЕСА_1, шляхом укладення договору купівлі-продажу, може вплинути на права та інтереси Позивача. З цих підстав вважає, такий договір купівлі-продажу недійсним. Додав, що згідно ухвали колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Суд критично оцінює та не приймає позицію Позивача з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що Відповідач № 1 є власником квартири АДРЕСА_1, арешт, накладений у зв'язку із відкриттям виконавчого провадження № 47582320, де Відповідач № 1 виступав боржником, на вищезазначену квартиру знятий 19 січня 2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкод для продажу Відповідачем № 1 належної йому на праві власності квартири та, відповідно, укладення 02 лютого 2016 року договору купівлі-продажу квартири, який Позивач просить суд визнати недійсним, не існувало. Відповідач № 1 на законних підставах розпорядився належним йому майном.

Відповідно до частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Крім того, за змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою статті 203 цього Кодексу.

Судом встановлено, що зміст Договору купівлі-продажу квартири від 02 лютого 2016 року відповідає вимогам закону, правочин вчинено з додержанням форми, правоздатність та дієздатність сторін перевірена, правочин відповідає реальному волевиявленню сторін та направлений на настання реальних правових наслідків, що жодною із сторін правочину не оскаржується.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході судового розгляду справи, суду стало відомо, що згідно Ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року у цивільній справі № 761/29804/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про стягнення коштів, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про стягнення коштів відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року залишено без змін. У серпні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року та зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року скасовано заходи забезпечення позову, зазначені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, а саме: скасовано накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Розглядаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на вищезазначене рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки даний спір було вирішено по суті та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було відмовлено, підстави для подальшого забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, відсутні, у зв'язку з чим апеляційну скаргу було відхилено та ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 серпня 2016 року було залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2017 року Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах Олесею Олександрівною в межах виконавчого провадження № 50284321 з виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року № 761/29804/15-ц, винесено постанову про зняття арешту з майна, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом абзацу 5 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Позивач не є стороною Договору купівлі-продажу квартири від 02 лютого 2016 року, до того ж, Позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про порушення спірним правочином будь-яких прав чи інтересів Позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для визнання Договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 02 лютого 2016 року, а також для скасування державної реєстрації вказаного правочину - відсутні.

За таких обставин, оскільки позов є необґрунтованим, підстави для задоволення позову - відсутні.

З урахування викладеного, на підставі статей 203, 215, 317, 319, 321, 626, 627 Цивільного кодексу України, пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», керуючись статтями 10, 11, 13, 57, 60, 61, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кударенко Віра Миколаївна, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири та скасування рішення про державну реєстрацію об'єкта нерухомого майна - в і д м о в и т и у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :