Справа № 236/2365/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В., за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на сумісне майно та його розподіл, суд

ВСТАНОВИВ:

17.08.2017 позивач ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на сумісне майно та його розподіл (а.с. 2-3).

Ухвалою судді від 18.08.2017 відкрито провадження у цивільній справі (а.с.13), 06.10.2017 ухвалою суду справа призначена до судового розгляду (а.с.24).

13.12.2017 позивач ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя нерухоме майно:

однокімнатну квартиру № 72 (сімдесят два) у будинку 61 (шістдесят один) по вулиці Щорса в місті Донецьк,

легковий автомобіль марки Renault, модель Megane, реєстраційний номер 419 72 ЕН,

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, буд. 22;

земельну ділянку загальною площею 0.1128га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, яка розташована за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два),

та поділити зазначено майно в натурі між нею та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.36-37).

22.12.2017 позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з*явились, до суду надали заяву з проханням розглянути справу в їх відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4, діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, вимоги позивача визнали, просять розглянути цивільну справу в їх відсутності, про що надали до суду відповідну заяву.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 60, 70,71 СК України ( в редакції 10.01.2002року), ст. 365, 368-372, 377, 378 ЦК України, ст. 89-86, 120 ЗК України, положеннями постанов пленуму Верховного Суду України:

від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»,

від 16.04.2004року № 7 ( зі змінами та доповненнями внесеними постановою ПВСУ від 19.03.2010року № 2) Про судову практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ, від 01.03.2013 № 6 «Про узагальнення судової практики розгляду справ про спадкування»;

постанов пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»;

від 25.09.2015року № Про практику застосування cудами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок",

та цивільно-процесуальним законодавством України.

З*ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

08.12.1963року Мелітопольським міським відділом ЗАГС було зареєстровано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 (а.с.5).

30.06.2017 рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області шлюб розірвано (а.с. 6).

В період перебування у шлюбі сторони придбали наступне рухоме та нерухоме майно:

однокімнатну квартиру № 72 (сімдесят два) у будинку 61 (шістдесят один) по вулиці Щорса в місті Донецьк, яка зареєстрована на праві власності на ім*я ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 01.07.2002 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстром № 5345, який зареєстровано в бюро технічної інвентаризації м. Донецьк 03.10.2002 за № 387 (а.с.8)

легковий автомобіль марки Renault, модель Megane, реєстраційний номер 419 72 ЕН, який зареєстрований на ім*я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ЯНА № 001777, яке видане 12.06.2003 Донецьким МРЕВ -1 УДАІ України в Донецькій області;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, буд. 22, який на праві власності зареєстрований на ім*я ОСОБА_2, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 09.11.1989 за реєстром № 2-2568, відомості про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зареєстровані в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 06.12.2017, що підтверджується витягом з Державного реєстру № НОМЕР_1 (а.с.17-18, 39-40);

земельну ділянку загальною площею 0.1128га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, яка розташована за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, № 22 (двадцять два), яка на праві власності зареєстрована на ім*я ОСОБА_2, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН, який видано Краснолиманською міською радою 27.09.1996року, та зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06.12.2017 (а.с. 7,38, 41-43)

Відповідно до ст. 60 СК України (в редакції 10.01.2002року) майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Пункт 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України від 07.02.2014року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав визначає, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Враховуючи, що спірне майно набуте подружжям ОСОБА_2 за час шлюбу, та між сторонами не було укладено будь-яких договорів, щодо майна, яке є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що автомобіль, однокімнатна квартира, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та для ведення особистого селянського господарства, слід визнати спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними і якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Майно, що є об*єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі без шкоди для його господарського призначення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між сторонами, з присудженням іншому з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на вказане майно.

Тобто, позовні вимоги позивача в частині визнання права спільної сумісної власності подружжя на нерухоме і рухоме майно, а саме: автомобіль, однокімнатну квартиру, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та для ведення особистого селянського господарства, являються обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 22. постанови пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 6972 СК та статті 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

При вирішенні питання про розподіл сумісно нажитого майна в натурі, суд враховує те, що між сторонами практично відсутній спір про порядок такого поділу. Крім того, у позивача та відповідача відсутній намір щодо компенсації вартості невідповідності часток у вказаному майні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004року № 7 (зі змінами та доповненнями внесеними постановою ПВСУ від 19.03.2010року № 2) Про судову практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ пункту 18 суди, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, мають виходити з того, що:

г) з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.

Тому, враховуючи вищевказані вимоги чинного сімейного, цивільного та земельного законодавста, а також обставини справи, а саме те, що сторони досягли згоди відносно розподілу майна, не наполягають на сплаті будь-якої компенсації вартості майна іншій стороні, та враховуючи наступні обставини, що:

автомобіль та однокімнатна квартира, які являються неподільними речами, та з моменту розпаду сім*ї (2007рік), знаходяться в користуванні та розпорядженні відповідача ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 не має прав на управління транспортними засобами, та не претендує в натурі на автомобіль та зазначену квартиру, а житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельна ділянка загальною площею 0.1128га, для будівництва та утримання житлового будинку і господарських споруд та для ведення особистого селянського господарства, на якій знаходиться вказаний будинок, з моменту розпаду сім*ї знаходяться в користуванні та розпорядженні позивача ОСОБА_1, яка там проживає, та якими не користується відповідач ОСОБА_2,

суд вважає за можливе розділити зазначене спільно нажите майно наступним чином -

залишити за ОСОБА_2 на праві власності:

1.легковий автомобіль марки Renault, модель Megane, реєстраційний номер 419 72 ЕН,

2.однокімнатну квартиру № 72 (сімдесят два) у будинку 61 (шістдесят один) по вулиці Щорса в місті Донецьк,

залишити за ОСОБА_1 на праві власності:

1.житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с. Старий Караван, м. Лиман, Донецької області, вул. Клубна, 22;

2.земельну ділянку загальною площею 0.1128га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, яка розташована за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, № 22.

Враховуючи те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка загальною площею 0.1128га для будівництва та утримання житлового будинку і господарських споруд, та для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за адресою: с Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, № 22, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2, в зв*язку з визнанням їх об*єктом сумісної власності сторін, виділом частки майна в натурі і залишенням їх за позивачем ОСОБА_1, на підставі ст. 364, 365 ЦК України, суд вважає за необхідне припинити право власності ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, 319, 364, 365, 368, 377 ЦК України, ст. 60, 62, 70, 71 СК України, ст. 86-89, 20, 121 ЗК України, ст. ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на сумісне майно та його розподіл задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 28.06.1944року народження, ІНН НОМЕР_2, та ОСОБА_2, 02.08.1943року народження, ІНН НОМЕР_3, право спільної сумісної власності на:

однокімнатну квартиру № 72 (сімдесят два) у будинку 61 (шістдесят один) по вулиці Щорса в місті Донецьк, яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2;

легковий автомобіль марки Renault, модель Megane, реєстраційний номер 419 72 ЕН, зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2;

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два), зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2;

земельну ділянку загальною площею 0.1128га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, яка розташована за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два), яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2.

Розділити між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_3, сумісно нажите майно в такому порядку:

залишити в натурі та визнати право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно, а саме:

житловий будинок літерою А-2, загальною площею 104.5кв.м., житловою площею 58.4 кв.м.; з господарськими будівлями та спорудами ( літня кухня, гараж літерою Б, сарай з погрібом літерою В, душ літерою Г, сарай літерою Д, вбиральня літерою Е, огорожа -1), який розташований за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два);

земельну ділянку загальною площею 0.1128га: для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, яка розташована за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два).

Припинити право власності ОСОБА_2 на нерухоме майно:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку загальною площею 0.1128га - для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (присадибна ділянка) розміром 0.1000га, кадастровий номер :04:000:0151; для ведення особистого селянського господарства площею 0.0128га, кадастровий номер :04:000:0150, які розташовані за адресою: село Старий Караван міста Лиман, Донецької області, вулиця Клубна, будинок 22 (двадцять два).

Залишити в натурі та у власності за ОСОБА_2, 02.08.1943року народження, ІНН НОМЕР_3, майно:

однокімнатну квартиру № 72 (сімдесят два) у будинку 61 (шістдесят один) по вулиці Щорса в місті Донецьк;

легковий автомобіль марки Renault, модель Megane, реєстраційний номер 419 72 ЕН.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -