Провадження № 2/263/2371/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

26 грудня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісії» Міністерства охорони здоров'я України» про визнання дій неправомірними та зобов'язання визначити ступінь втрати професійної працездатності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позов, вказуючи, що з 07.07.2008 року працював у відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Маріуполі на посаді головного спеціаліста з медичного обслуговування, характер його професійної діяльності був пов'язаний з особливими умовами праці: відрядження, роз'їзди по місту, ненормований робочий день, зорова напруга, психоемоційна напруга. 12.03.2012 року з ним стався нещасний випадок на виробництві, але роботодавець не склав своєчасно акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний а виробництвом, у зв'язку з чим йому не оплачували тимчасову непрацездатність по листках непрацездатності, він був змушений самостійно оплачувати лікування по наслідкам травми, після травми, він вже не міг виконувати свої службові обов'язки. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 22 березня 2013 року дії роботодавця були визнані неправомірними і зобов'язано скласти акт про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, який стався 12 березня 2012 року. 07.11.2013 року позивач поштою отримав АКТ № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджений 12 вересня 2013 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 квітня 2014 року з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Маріуполі Донецької області стягнуто визначену суму на відшкодування витрат за призначеннями лікарів на медичну допомогу по наслідкам нещасного випадку на виробництві. Комунальним закладом «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 3» м. Маріуполя та Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Маріуполі Донецької області його було направлено до обласної медико-соціальної експертної комісії Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках у зв'язку з потребою у подальшій медичній реабілітації, також були направлені певні медичні документи. У направленнях на медико-соціальну експертизу було вказано діагноз: «последствия производственной черепно-мозговой травмы (12.03.2012) со стойкой вазоматорной цефалгией, синдромом ликворной дисциркуляции, умеренно выраж.вестибулопатией. ВСД по гипертоническому типу, выраженным астено-невротическим с-мом. невропатией пр.лобно-височного нерва. Код за МКХ-10Т90.5». Зауважує, що 19 лютого 2014 року його запросили на огляд до обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи, але питання визначення ступені стійкої втрати ним, як працівника, якому заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, по наслідках виробничої травми, комісія взагалі не розглядала, потребу у подальшій медичній реабілітації по наслідках виробничої травми не визначила, прийняла висновок лише про невизнання його інвалідом. З Актом огляду медико-соціальною комісією його не ознайомили. 15 липня 2014 року до Центральної МСЕК МОЗ України на огляд, про результати експертного огляду і прийняття рішень його не повідомили. Після поданих ним скарг, 20.06.2017 року він поштою отримав копію Акту № 156 огляду медико-соціальною комісією від 15 липня 2014 року Центральною МСЕК МОЗ України. в п. 16. Акту-основна професія повинно було бути записано: головний спеціаліст відділу з медичного обслуговування, але не лікар. В п. 26. форми № 157/о, записано: працювати не може. Визначивши по суті втрату працездатності в п. 26 Акту огляду, МСЕК не дослідила яку він мав працездатність до ушкодження здоров'я(особливі умови праці), залишила п. 25 (характер і умови праці) не заповненим. В п.28.2. Медико-соціальний анамнез, тобто історія, що записується зі слів пацієнта, йдеться про те, що він нібито лікувався у 2012 та 2013 роках з приводу енцефалопатії, що є неправдивою інформацією, і зовсім не згадується про нещасний випадок, що стався 12 березня 2012 року, довготривале лікування з оформленням тимчасової непрацездатності з приводу наслідків черепно-мозкової травми, отриманої під час виконання службових обов'язків. В п.29.1. Акту МСЕК записано: Основний діагноз згідно з МКХ-10: Дисциркуляторна енцефалопатія, вегето-судинна дисциркуляція, синдром лікворо-венозної дисциркуляції, цефалгічний синдромом, астено-невротичним синдромом на фоні церебрального атеросклероза, артеріальної гіпертензії 1 ст. Струс головного мозку (12.03.12 р). Кодування основного діагнозу відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров'я Десятого перегляду не вписано. В п. 9 Акту № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом зазначено діагноз: закрита черепно-мозкова травма (ЗЧМТ), струс головного мозку, код за МКХ -10 S06, що віднесено до рубрики S00-S09: травми голови, до класу - XIX: Травми, отруєння та деякі інші наслідки дії зовнішніх причин S00-T98. Клінічні прояви наслідків черепно-мозкової травми (синдроми) вазо-вегетативний(вегето- судинний), лікворо-гіпертензійний, астеионевротичний синдром зазначені як в діагнозі Акту МСЕК, так і в направленнях на МСЕК робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та направленні лікувально-профілактичного закладу виписки з амбулаторної картки, виписки з картки стаціонарного лікування, заключення обласних фахівців невролога і нейрохірурга Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання. Відповідач самоправно, всупереч установленому законом порядку і без законних повноважень, змінив формулювання діагнозу, який міститься в направленні на МСЕК робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та направленні лікувально-профілактичного закладу на МСЕК, вилучивши з діагнозу причину, з якою пов'язане ушкодження здоров'я: «последствия производственной травмы черепно-мозговая травма (12.03.12) сотрясение головного мозга». Також в акті огляду МСЕК записано: матеріали медекспертної справи ОСОБА_1, в той час як документи, які би мали стати основою для прийняття рішення про причину, час настання інвалідності, ступінь втрати працездатності тощо: акт про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, за формою №Н-1; направлення закладу охорони здоров'я за формою N°088/o; направлення на МСЕК робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, виписка з амбулаторної картки, виписка з картки стаціонарного лікування, заключения обласних фахівців невролога і нейрохірурга Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання, протоколи комп'ютерної томографії, заключения психотерапевта, у п. 33 Акту огляду МСЕК не вказані. МСЕК не запросила представника Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві до участі в роботі МСЕК, висновки робочого органу цього фонду та лікувально-профілактичного закладу щодо причини і наслідків порушення здоров'я. Відповідачем також не взято до уваги вимоги п.3 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 Положення про медико-соціальну експертизу, за яким медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально- профілактичного закладу охорони здоров'я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. У п. 26 Акту огляду МСЕК записано: працювати не може, що означає втрату працездатності, але у п. 31.1 втрату професійної працездатності у відсотках МСЕК не встановила та не надала висновків про умови і характер праці, рекомендацій з соціально-трудової та медичної реабілітації. У п.34. Обґрунтування експертного рішення написано не зрозуміло. На підставі викладеного позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати останнього визначити ступінь втрати професійної працездатності у відсотках по наслідках травми на виробництві та соціально-трудової і медичної реабілітації.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, надали суду заяви з проханням про розгляд справи за їх відсутності та про задоволення позову, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Визнаючи наявні матеріали про права й взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність відповідача, заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що позивач з 07.07.2008 року перебував в трудових відносних з відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі Донецької області.

З 19.06.2012 року позивач був звільнений з посади головного спеціалісту відділу з медичного обслуговування відповідно до наказу № 378 від 10.05.2012 року.

12.03.2012 року позивач приблизно о 14-00 годин звернувся до невропатолога КЗ Маріупольської міської ради " Центр первинної медико-соціальної допомоги №3 м. Маріуполя" ОСОБА_2, яка оглянувши позивача встановила йому діагноз "ЗЧМТ струс головного мозку".

Цього ж дня ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі як до роботодавця було надіслане екстрене повідомлення вих. № 05/273 про випадок на виробництві з ОСОБА_1

Також цього дня, 12.03.2012 року КЗ "ЦПМСД №3 м. Маріуполя" позивачу був виданий листок непрацездатності серії АВП №513161 з діагнозом "ЗЧМТ, струс головного мозку", який був продовжений до 26.03.2012 року.

Після чого позивач звернувся до нейрохірургічного відділення КЗ ММЛ №5 м. Маріуполя, де йому було зроблено рентгенограму черепу та поставлений діагноз "забиття м'яких тканин голови та гіпертонічний криз".

Висновком ЛКК КЗ "ЦПМСД №3 від 14.03.2012 року №53 ОСОБА_1 встановлений діагноз "ЗЧМТ струс головного мозку". Травма відноситься до категорії легких.

Відповідно до виписки з епікризу № 268 ОСОБА_1, 1951 року народження, находився на лікуванні на денному стаціонарі КЗ "ЦПМСД №3 м. Маріуполя" з 13.03.2012 року по 26.03.2012 року з діагнозом "ЗЧМТ, струс головного мозку", у зв'язку з травмою на виробництві 12.03.2012 року.

У відповідності до виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1, останній знаходився на лікуванні в КЗ "МЛ №8" з 20.04.2012 року по 11.05.2012 року з діагнозом: стан після перенесеної "ЗЧМТ, струс головного мозку", ушиб м'яких тканин лобово-скроневої області голови (12.03.2012 року - травма на виробництві), 30.04.2012 року оглянутий міським неврологом - діагноз стан після ЗЧМТ.

Вказані факти були встановлені рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22.03.2013 року, яке набрало законної сили 27.05.2013 року, та відповідно до ст. 82 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) доказуванню не підлягають.

Крім того, вказаним рішенням суду від 22.03.2013 року було встановлено безспірність діагнозу ОСОБА_1 закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, причинний зв'язок між фактом падінні картонної коробки та встановленим ОСОБА_1 вказаним діагнозом, та відповідно отримання ним травми під час виконання трудових обов'язків, а також зобов'язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області скласти акт про нещасний випадок, що пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, який стався 12 березня 2012 року о 11-00 під час виконання ОСОБА_1 трудових обов'язків.

Відповідно до акту № 3 від 12.09.2013р. про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, форми Н-1, складеного управлінням відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Донецькій області, із позивачем ОСОБА_1 стався нещасний випадок 12.03.2013р. Відповідно до п.9 вказаного акту діагноз відповідача зазначений як закрита черепно-мозкова травма (ЗЧМТ), струс головного мозку, травма відноситься до легких.

Також в матеріалах справи маються листки непрацездатності за період з 12.05.2012 року по 17.05.2012 року та з 07.02.2013 року по 23.02.2013 року, видані ОСОБА_1 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Маріуполя», згідно яких діагноз: наслідки ЗЧМТ ( 12.03.2012 року).

Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення Міської лікарні №9 м. Маріуполя №8205/963 діагноз ОСОБА_1 за період з 18.11.2013 року по 29.11.2013 року встановлений як: наслідки ЧМТ (12.03.2012 року) з лікворо-судинною дисциркуляєю, ВСД гіпертонічного типу з стійкою вазомоторною цефалгією, вестибулопатія, вираженим астено-невротичним синдромом.

Медико-соціальна експертиза втрати працездатності та стійкого розладу функцій організму проводиться відповідно до статті 69 Закону України «Основи законодавства про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801-XII, медична експертиза з тимчасової втрати працездатності громадян проводиться лікарем або комісією лікарів у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, а також лікарями, що провадять господарську діяльність з медичної практики як фізичні особи - підприємці. Порядок проведення медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності громадян визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я. Під час проведення медичної експертизи з тимчасової втрати працездатності встановлюється факт необхідності надання листка непрацездатності чи іншого документа, що засвідчує тимчасову втрату працездатності у зв'язку з хворобою, травмою, вагітністю та пологами, доглядом за хворим членом сім'ї, хворою дитиною, карантином, встановленим санітарно-епідеміологічною службою, протезуванням, санаторно-курортним лікуванням, визначаються необхідність і строки тимчасового переведення працівника у зв'язку з хворобою на іншу роботу, приймається рішення про направлення на медиконсоціальну експертну комісію для визначення наявності та ступеня стійкого розладу функцій організму, причини, часу настання і групи інвалідності. Експертиза стійкого розладу функцій організму здійснюється медико-соціальними експертними комісіями, які встановлюють ступінь та причину інвалідності, складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації інваліда, в якій визначають реабілітаційні заходи відповідно до Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні".

Порядок організації та проведення медико-соціальної експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Медико-соціальна експертиза втрати працездатності повинна відповідати нормам Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Відповідно до статті до цього закону: Ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги.

Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, інших заінтересованих осіб, суду чи прокуратури.

Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії, які у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи.

На міські, міжрайонні та районні комісії покладається, зокрема, обов'язок щодо визначення ступеню втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов'язане з виконанням ними трудових обов'язків.

Відповідно до п.1.4 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом МОЗ України 05.06.2012 року №420, Медико-соціальна експертиза потерпілого здійснюється МСЕК у складі комісії відповідно до пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, за наявності: акта про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н - 1, наведеною в додатку 4 до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок); акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П - 4, наведеною в додатку 17 до Порядку; медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання за формою, наведеною в додатку 16 до Порядку; направлення роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд), суду чи прокуратури; направлення закладу охорони здоров'я, за формою № 088/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 088/о).

Так, Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Маріуполі Донецької області листом від 27.01.2014р. № 05-46/06-227 ОСОБА_1 було направлено до обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Донецького обласного центру медико-соціальної експертизи з метою визначення ступеня втрати професійної працездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві 12.03.2012 року із зазначенням діагнозу: ППТ ЧМТ (12.03.2012), струс головного мозку, зі стійкою цефалією легкої вестібулатоксією легкого ступеня, що порушує статодінамічні функції, дисциркуляторна енцефалопатія при церебральному атеросклерозе, гіпертанічна хвороба 1 ступеню, із синдромом астено-невротичний синдром, виражений лікворно-судинна дисциркуляція, неврит весочно-вушного нерва справа, помірно виражена вестібулотапія.

15.07.2014 року КЗ "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України" складено акт № 156 відносно ОСОБА_1, згідно якого діагноз встановлений як дисциркуляторна енцефалопатія, вегето-судинна дисциркуляція, синдром лікворо-венозної дисциркуляції, цефалгічний синдромом, астено-невротичним синдромом на фоні церебрального атеросклероза, артеріальної гіпертензії 1 ст. Струс головного мозку (12.03.12 р). При цьому, групу інвалідності та ступень втрати професійної працездатності у відсотках не встановлено.

Згідно п. 1.5 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків за наявності у потерпілого наслідків однієї травми чи професійного захворювання ступінь втрати професійної працездатності у відсотках визначається залежно від тяжкості, але не нижче першого значення, наведеного у Критеріях встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затверджених цим наказом.

Так, відповідно до п.1 Критеріїв встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків встановлення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, передбачені зокрема такі наслідки черепно-мозкової травми, кліщового енцефаліту та інших вірусних інфекцій центральної нервової системи, гострих отруєнь, ураження електрострумом та іонізуючим випромінюванням, що проявляються у вигляді (із зазначенням відсотків втрати професійної працездатності): 1.1 Вазо-вегетативного синдрому: а) легкого - 5 - 10, б) помірного - 15 - 30, в) вираженого - 35 - 40, г) різко вираженого - 45 - 50. Встановлюється при виключенні наявності синдромів, передбачених пунктами 1.11 - 1.17 цієї таблиці, за участю психіатра та психолога. 1.2 Лікворно-гіпертензійного синдрому: а) легкого - 5 - 10, б) помірного - 15 - 25, в) вираженого - 30 - 40, г) різко вираженого - 45 - 50. Не враховуються випадки поширення лікворовміщуючих просторів унаслідок атрофічного процесу головного мозку (наслідки цереброваскулярних хвороб, дегенеративні та спадкові захворювання, наслідки травм нервової системи). 1.6 Порушень координації (крім вестибулярної атаксії): а) легких - 5 - 10, б) помірних -15 - 30, в) виражених - 35 - 60, г) значно виражених - 65 - 80.

При цьому, клінічні прояви наслідків черепно-мозкової травми (синдроми) вазо-вегетативний(вегето- судинний), лікворо-гіпертенаійний, астено-невротичний синдром зазначені як в діагнозі Акту МСЕК, так і в направленнях на МСЕК робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та направленні лікувально-профілактичного закладу виписки з амбулаторної картки, виписки з картки стаціонарного лікування, заключення обласних фахівців невролога і нейрохірурга Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання.

Згідно п. 2.1, 2.2 вказаного Порядку ступінь втрати професійної працездатності у відсотках встановлюється, виходячи з наслідків ушкодження здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання з урахуванням професійних здібностей, що є у потерпілого, клініко-функціональних можливостей і важливих професійних якостей, які дозволяють продовжувати виконання роботи за попередньою професією до нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання. Враховуються зниження кваліфікації, зменшення обсягу виконуваної роботи та важкість праці в звичайних, спеціально створених виробничих або інших умовах, ступінь втрати професійної працездатності встановлюється в межах від 5 до 100 відсотків. Основним принципом експертизи професійної працездатності потерпілого є сукупний аналіз таких критеріїв: клініко-функціональних; характеру професійної діяльності (кваліфікації, якості і обсягу праці, здатності до його виконання); виду і ступеня обмеження життєдіяльності.

Порядок заповнення форми первинної облікової документації «Акт № огляду медико- соціальною експертною комісією» (далі - форма № 157/о) визначається Інструкцією затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України 30.07.2012 N9 577, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за № 1508/21820.

Згідно акту № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом професія ОСОБА_1 вкзазана як головний спеціаліст відділу з медичного обслуговування, проте у в п. 16. Акту № 156 від 15.07.2014 року професія останнього записана як лікар.

В п. 26 Акту № 156 від 15.07.2014 року МСЕК не дослідила працездатність ОСОБА_1 до ушкодження здоров'я(особливі умови праці), залишила п. 25 (характер і умови праці) не заповненим.

Відповідно до Інструкції форми № 157/о у підпунктах 28.1 - 28.5 пункту 28 Медико-соціальний анамнез наведеться результати експертного огляду хворого у МСЕК. Детально описуються скарги хворого, медико-соціальний анамнез, тривалість тимчасової непрацездатності (якщо хворий працює), оцінка працевлаштування, виконання рекомендацій щодо відновлення здоров'я і працездатності. Але в п.28.2. Медико-соціальний анамнез, тобто історія, що записується зі слів пацієнта, йдеться про лікування у 2012 та 2013 роках з приводу енцефалопатії, проте п.28 скарги хворого, оцінка працевлаштування, виконання рекомендацій щодо відновлення здоров'я і працездатності вказаний не містить.

Відповідно до Інструкції форми № 157/о 38. У пункті 33 перераховуються всі документи, які були підставою для прийняття рішення МСЕК, вказуються назва установи, яка видала документ, дата і номер кожного документа, коротко викладається зміст тієї частини документа, яка стала основою для прийняття рішення про причину, час настання інвалідності, ступінь втрати працездатності тощо.

Проте в у п. 33 Акту огляду МСЕК записано: матеріали медекспертної справи ОСОБА_1 документи, які би мали стати основою для прийняття рішення про причину, час настання інвалідності, ступінь втрати працездатності тощо: акт про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, за формою №Н-1; направлення закладу охорони здоров'я за формою №088/о; направлення на МСЕК робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, виписка з амбулаторної картки, виписка з картки стаціонарного лікування, заключения обласних фахівців невролога і нейрохірурга Донецького обласного клінічного територіального медичного об'єднання, протоколи комп'ютерної томографії, заключения психотерапевта, у п. 33 Акту № 156 огляду МСЕК не вказані.

У п. 26 Акту огляду МСЕК записано: працювати не може, що свідчить про втрату працездатності, але у п. 31.1 втрату професійної працездатності у відсотках МСЕК не встановила та не надала висновків про умови і характер праці, рекомендацій з соціально-трудової та медичної реабілітації (п.п. 30.1., 30.2., 30.3.).

За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що Акт № 156 огляду медико-соціальною комісією від 15 липня 2014 року Державного закладу "Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України" складено з суттєвими недоліками та з порушенням вимог законів і інших нормативно-правових актів України, що стало визначальним у неправомірно прийнятому експертному рішенні МСЕК, за яким не встановлено відсотку втрати працездатності по наслідкам виробничої травми і не надано рекомендацій з соціально-трудової і медичної реабілітації.

Таким чином заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи зокрема з того, що обов'язок медико-соціальної експертної комісії визначати ступінь втрати професійної працездатності працівників, які отримали травму на виробництві, прямо встановлений законом.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, Закону України «Основи законодавства про охорону здоров'я» від 19.11.1992 № 2801-XII, Інструкцією затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я України 30.07.2012 N9 577, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 р. за № 1508/21820, Порядком встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров`я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого наказом МОЗ України 05.06.2012 року №420, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісії» Міністерства охорони здоров'я України» про визнання дій неправомірними та зобов'язання визначити ступінь втрати професійної працездатності - задовольнити.

Визнати дії Державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісії» Міністерства охорони здоров'я України» неправомірними.

Зобов'язати Державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісії» Міністерства охорони здоров'я України» визначити ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 у відсотках по наслідках травми на виробництві та соціально-трудової і медичної реабілітації.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Н.В. Хараджа