Справа №490/5943/17 23.08.2017 23.08.2017 23.08.2017
Справа №490/5943/17
Провадження №22-ц/784/1808/17 Суддя першої інстанції: Гуденко О.А.
Суддя-доповідач апеляційної інстанції: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем - Шагай О.А.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її представників - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача - Русс С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року, постановлену по справі за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії і внесення змін до умов трудового строкового контракту

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації, в якому просила зобов'язати відповідача внести зміни до п.24 розділу VI контракту, укладеного 12 липня 2016 року про призначення її на посаду начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи та привести цей пункт і строк дії контракту у відповідності до вимог діючого законодавства, встановивши строк дії контракту від трьох до п'яти років.

Одночасно з позовом ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій зазначала, що 5 липня 2017 року відповідачем було винесено розпорядження №251-рк про звільнення її з посади начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Посилаючись на те, що набрання чинності вказаного розпорядження утруднить виконання рішення суду про задоволення позову, ОСОБА_2 просила суд вжити заходити забезпечення позову.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення зави про забезпечення позову в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, який приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За положеннями статті 152 ЦПК України що позов забезпечується, в тому числі, забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктами 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 2 грудня 2006 року №9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З виділених матеріалів справи вбачається, що в липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії і внесення змін до умов трудового строкового контракту.

12 липня 2017 року суддею Центрального районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по вказаній справі.

Одночасно позивачка просила про забезпечення позову шляхом зупинення розпорядження про її звільнення з посади.

Як вбачається зі змісту позову, позивачка посилається на невідповідність укладеного з нею трудового контракту вимогам діючого законодавства та просить зобов'язати відповідача встановить строк дії контракту від трьох до п'яти років.

Наведене свідчить, що позивачка звернулась на захист своїх порушених трудових прав, в справі якої є недопустимим забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження про її звільнення.

З урахуванням вказаних вище положень та змісту й меж позовних вимог суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 5 липня 2017 року №251-рк про звільнення позивачки з посади з посади начальника Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, постановленої з додержанням вимог закону, а тому апеляційна скарга на підставі п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова