Справа № 194/1129/17
Номер провадження 2/194/761/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Солодовник І.С.,
при секретарі - Сафоновій А.Г.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Даніїла Вячеславовича, третіх осіб - ОСОБА_2, відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, третіх осіб про позбавлення права користування житловим приміщенням, в якій зазначає, що вона є власником 1/2 частки кв. № 65, що в буд. 27 по вул. Маяковського в м. Тернівка Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2017 року.
Співвласником вище вказаної квартири є її брат - ОСОБА_2.
В кв. № 65, що в буд. 27 по вул. Маяковського в м. Тернівка, Дніпропетровської області, власниками якої є вона та її брат, зареєстрований з 16.06.2011 року ОСОБА_3, однак з серпня 2013 року і по теперішній час за місцем реєстрації він не мешкав та не мешкає, його речей в квартирі не має, спроб вселитися відповідач не проводив, оплату за комунальні послуги не здійснює.
Ій не відомо де фактично мешкає відповідач, вона зверталася до відповідача по телефону з проханням знятися з реєстраційного обліку, але її прохання залишається без уваги з боку відповідача, він не має наміру знятися з реєстрації, не зняття відповідача з реєстраційного обліку перешкоджає їй реалізувати її право власності на житло, власником якого вона є, вона не може розпорядитися своєї власністю повноцінно.
У звязку з чим, позивач просить суд позбавити ОСОБА_3 Даніїла Вячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням - квартирою № 65, розташованою в буд. № 27 по вул. Маяковського в місті Тернівка Дніпропетровської області, що і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку з АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на її користь судові затрати - судовий збір у розмірі 640 грн..
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує частково, а саме, просила задовольнити позовні вимоги в частині позбавлення ОСОБА_3 Даніїла Вячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням - квартирою № 65, розташованою в буд. № 27 по вул. Маяковського в місті Тернівка Дніпропетровської області, що і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку, від стягнення судових витрат з відповідача на її користь та виклику свідків відмовилася, та просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с. 44).
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 33-35, 36-38), причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надавав, у зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровській області (а.с. 42).
Третя особа - ОСОБА_2 у судове засідання не зявився - його інтереси за довіреністю від 25.10.2017 року представляє ОСОБА_1, яка подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення позову, просила справу розглянути без її участі та долучити до справи виписку з адресної картки (а.с. 45-48).
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.10.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.10.2017 року (а.с. 9-10).
З матеріалів справи видно, що власником другої 1/2 частки квартири № 65, що в буд. 27 по вул. Маяковського в м. Тернівка, Дніпропетровської області є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.10.2017 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.10.2017 року (а.с. 11-12).
Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою про склад сімї від 27.10.2017 року та випискою з адресної картки від 24.11.2017 року № 2003, виданими відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 15, 46).
Відповідно до актів від 29.02.2016 року № 353, виданого ЖРЕК-5 КП ТЖКП м. Тернівка Дніпропетровської області та від 27.10.2017 року № 1223, виданого ЖРЕК-6 КП ТЖКП м. Тернівка Дніпропетровської області, видно, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, але не мешкає з серпня 2013 року (а.с. 16,17).
За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З огляду на викладене, позивач та третя особа ОСОБА_2 є власниками по 1/2 частки зазначеної вище квартири та можуть здійснювати своє право на власний розсуд.
На підставі ст. 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 155 Житлового кодексу УРСР, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Відповідно до правових позицій, викладених у п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", вбачається, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР). У зв'язку із цим, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач зареєстрований в спірній квартирі, але в ній не мешкає з серпня 2013 року, дана квартира належить позивачу та третій особі - ОСОБА_2, які є власниками по 1/2 частки квартири, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом. До того ж, представник третої особи - ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову про позбавлення права користування житловим приміщенням ОСОБА_3.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
Згідно з ч. 3 ст. 41, ч. 2 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Крім того, у відповідності до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 10, 12, 76, 81, 223, 258, 263-265, 274, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 16, 29, 316-317, 319, 321, 346, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 150, 155-156 Житлового кодексу УРСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Даніїла Вячеславовича, третіх осіб - ОСОБА_2, відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровській області про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 Даніїла Вячеславовича, ІНФОРМАЦІЯ_4, права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 65, що в будинку № 27 по вул. Маяковського в м. Тернівка, Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 26.12.2017 року.
Суддя: І.С. Солодовник