Справа № 131/1845/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2017

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2017 року до Іллінецького районного суду надійшла цивільна справа №131/2435/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

04 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів та поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Іллінецького районного суду від 17 січня 2017 року вказані позови було об'єднано в одне провадження та прийнято до спільного розгляду.

Ухвалою суду від 24 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за заявою позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 були виділені в самостійне провадження.

У своїй заяві про стягнення аліментів позивач вказала, що 24 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка наразі проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Сторони проживають окремо. Вже понад 6 місяців до дня звернення до суду, шлюбні відносини між ними не підтримуються. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні.

На сьогоднішній день матеріальне становище позивача погіршене і не лише через те, що вона вимушена самостійно утримувати дочку, але й через збільшення величини витрат на її утримання, зокрема, харчування в школі, відвідування додаткових занять з англійської мови, математики, також дитина відвідує танцювальний гурток, що потребує значних коштів на його оплату, на пошиття костюмів, оплату проїздок на конкурси.

Позивач вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона просить суд стягнути з нього аліменти на її користь утримання дочки в розмірі по 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

01 лютого 2017 року позивач подала уточнення до позовної заяви про стягнення аліментів, в якій просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі по 1000 грн. щомісячно, з подальшою щомісячною індексацією, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

25 травня 2017 року подала зміни до своєї позовної заяви, просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден на сплату аліментів в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до 08 липня 2017 року (до змін в законодавстві), а з 08 липня 2017 року по 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов слід задоволити частково з наступних мотивів.

Правовідносини, що є предметом спору у справі, регулюються сімейним законодавством України щодо обов'язків батьків утримувати дітей. Зокрема, за приписами ст.ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 (а.с.10) сторони по справі є батьками дитини. Вказане також підтверджується копією свідоцтва про шлюб сторін (а.с.9), копією паспорта громадянина України позивача ОСОБА_1 (а.с.11-13).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд виходить з того, що відповідно до положень статей 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно змін, внесених до СК України Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання" № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 01 серпня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

З огляду на це, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3 в частці від заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до 31 липня 2017 року, а з 01 серпня 2017 року - 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів за період часу з 01 липня 2016 року до 03 січня 2017 року слід відмовити за його безпідставністю, так як позивач не надала суду доказів того, що вона вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

При цьому із відповідача на користь позивача слід стягнути передбачену законом суму судового збору.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.с. 75, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст. 206, 263-265, 430ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти (аліменти) на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до 31 липня 2017 року, а з 01 серпня 2017 року - 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: