Справа № 2-2209/10
У Х В А Л А

27 січня 2011 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі Пікулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі відділення «Львівська регіональна дирекція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

установив:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 17 листопада 2010 року ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ВАТ «ВТБ Банк» задоволені в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що на день розгляду справи та ухвалення рішення, він перебував на лікарняному у звязку із хворобою і не міг бути присутнім в судовому засіданні. Вважає таке рішення суду не законним, так, як суд не заслухав пояснення відповідача та не долучив наявні у нього документи.

При розгляді заяви про перегляд заочного рішення представник позивача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення такої заяви. Відповідач заяву про перегляд заочного рішення підтримав просив її задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч.З ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, справа призначалась до розгляду на 26 липня 2010 року, 06 серпня 2010 року, 18 серпня 2010 року, 03 вересня 2010 року, 27 жовтня 2010 року, 08 листопада 2010 року, 17 листопада 2010 року. Про час та місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про, що свідчать неодноразові письмові звернення відповідача ОСОБА_3 на адресу суду з клопотаннями про перенесення розгляду даної справи.

Посилання відповідача на те, що суд при ухваленні заочного рішення обмежився лише доказами позивача, а відповідач був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у змагальному процесі безпідставні.

Так,суд вважає, що відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права як при попередньому судовому засіданні так і в стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, відповідач і при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Відповідачем ОСОБА_3 визнана заборгованість перед позивачем за кредитним договором в

установив:

повному обсязі. Заперечує лише позицію позивача щодо небажання провести реструктуризацію його боргу.

Суд таку процесуальну поведінку відповідача розцінює, як навмисне затягування розгляду справи.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

ухвалив:і

Суддя ОСОБА_4