Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді Гончарука В.П.

при секретарі Юдицькому К.О.

справу розглянуто без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім'ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено з березня 2008 року, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_3. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_4. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім'ю. Шлюбно-сімейні відносини припинено з березня 2008 року, спільне господарство не ведеться внаслідок чого збереження сім'ї неможливе.

Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно положення частини 2 статті 36 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 49 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процессу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 76,89,49, 142, 258,263,265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110-112 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві між

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

(актовий запис № 534) - розірвати.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

С у д д я: