Справа № 617/963/17
Провадження № 2/617/526/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року Вовчанський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - суддіУханьової І.С., при секретарі - Пінчук К.К.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про визнання втратившим право на жилплощу,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданому Молодівською сільською радою Вовчанського району, Харківської області 16 листопада 2009 року, позивачу по справі , ОСОБА_1, на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1. В 1986 році на проживання до будинку позивача посилився його син ОСОБА_4 з дружиною ОСОБА_2, які з 25.11.1986 року були зареєстровані в його будинку. З моменту народження в будинку були зареєстровані їх діти: ОСОБА_3 з 1992 року та ОСОБА_5 з 2000 року.

В 2004 році сім'я сина позивача вибули з його будинку і переїхали до с.Русанів, Броварського району, Київської області, де посилилися на проживання до придбаного будинку по АДРЕСА_2 в якому постійно мешкають до цього часу. В зв'язку з переїздом на нове місце проживання з будинку позивача виписався тільки його син, ОСОБА_4. Його дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3 і ОСОБА_5 до цього часу залишаються зареєстрованими в його будинку. На даний час формальна реєстрація в будинку повнолітніх осіб: невістки ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 не дає ОСОБА_1 можливості оформити субсидію та створює серйозні матеріальні труднощі.

В добровільному порядку відповідачі відмовляються виписатися з будинку позивача, тому він змушений був звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує та просить розглянути справу в його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки від них повідомлень не надійшло, тому справа розглядається у їх відсутності.

В судове засідання сторони не з'явилися , до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. .

Відповідно копії свідоцтва про право власності від 16 листопада 2009 року житловий будинок розташований за адресою : АДРЕСА_1, належить ОСОБА_6 на праві приватної власності (а.с. 4).

Згідно копії облікової картки об'єктів погосподарського обліку на 2016-2020 роки у будинку АДРЕСА_1, крім власника, зареєстровані відповідачі по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с.5-6).

Факт не проживання відповідачів в спірному будинку підтверджується письмовими поясненнями свідка - ОСОБА_7.( а.с. 9).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному будинку, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, так як на даний момент у спірному будинку вони не проживають, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку - позивач не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані у даному будинку.

Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеного будинку і на даний час не бажає, щоб відповідачі були зареєстровані в ньому, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником будинку, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірним будинком.

Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки відповідачі зареєстрований у будинку, який на праві власності належить позивачу, тому він вважаються квартиронаймачем будинку позивача.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у її будинку відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідачі не є власниками вказаного будинку, крім того не проживають в спірному будинку, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідачів такими, що втратили право на жилплощею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,15,60,88,212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , про визнання втратившим право на жилплощу - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право користування жилплощею в житловому будинку АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи , які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя