Справа № 483/497/16-ц
Провадження № 6/483/38/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайоний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря Басової Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Очакові заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра і гарантія" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

У С Т А Н О В И В :

18 серпня 2017 року ТОВ " Фінансова компанія "Довіра і гарантія " звернулося до Очаківського міськрайонного суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні. У своїй заяві заявник зазначив, що 27 червня 2016 року Очаківським міськрайонним судом ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Правекс-Банк" заборгованість за кредитним договором від 05 лютого 2008 року в розмірі 20236,28 доларів США та судові витрати 7188,11 грн. 31 травня 2017 року між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ТОВ "ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" було укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1699-066/08Р від 05 лютого 2008 року, укладений між ПАТ КБ "Правекс-Банк" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "ДОВІРА І ГАРАНТІЯ". Посилаючись на ст. 378 ЦПК України, ч.5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" п.1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, заявник просив замінити стягувача у виконавчих провадження з виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2016 року по справі № 483/4974/16 на "ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

Представник заявника та боржник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2016 року у цивільній справі № 483/497/16-ц задоволено позов публічного акціонерного товариства "ПРАВЕКС-БАНК" до ОСОБА_1 та стягнуто на користь позивача заборгованість станом на 17 червня 2015 року за кредитним договором № 1699-006/08Р від 05 лютого 2008 року 20236 доларів 28 центів США, що еквівалентно 470695, 87 грн., а також 7188, 11 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

29 серпня 2016 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області позивачеві направлено виконавчий лист по вказаній справі.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 31 травня 2017 року , право вимоги за вказаним вище договором перейшло до ТОВ "ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст.15 Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема , за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні (крім випадків передбачених у ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги),

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, згідно чинного законодавства, зміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процесу.

Так, за змістом статей 512 ЦК України, ст.378 ЦПК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора у зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку із такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 37, 378 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження - стягувача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРАВЕКС - БАНК "Райффайзен банк "Аваль" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю " ФІНАСОВА КОМПАНІЯ "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 червня 2016 року по цивільній справі № 483/497/16-ц.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя