СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2/306/551/17
Рядок статзвіту № 29
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

29 грудня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_1 до закритого акціонерного товариства «Український Національний будинок СЕЛЕНГУ», м.Тернопіль, вул. Вербицького, буд.1, Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21141087, номер запису державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 008414 про стягнення матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ЗАТ «Український Національний будинок Селенгу» про стягнення матеріальних збитків, посилаючись на те, що 14.02.1995 року уклав Договір за № 000720 Ужгород 006 строком на 1 (один) рік до 14.02.1996 року з директором дочірнього підприємства ЗАТ "«Український Національний будинок Селенгу», згідно якого передав грошові кошти у користування (позику) підприємству з правом повернення цих грошових коштів. З 14.02.1995 року по 31.08.1995 року позивач регулярно вносив грошові кошти та частково вибирав гроші, про що свідчать записи в операційній книжці поточного селенгу. Залишкова сума боргу (від останнього запису 30.08.1995 року) становить 360,72 грн. (36072688 крб.). В мотивування вимог вказує на те, що ЗАТ "УНБС" в м. Ужгород, вул.Собранецька, 150, Закарпатської області закрито, з соціальної мережі Інтернет встановлено позивачем юридичну адресу ЗАТ "УНБС" м. Тернопіль, вул. Живова, 32, Тернопільської області, що стало підставою звернення до суду з позовом. Посилаючись на п.2.2.4 Договору за № 000720 Ужгород 006, позивач ввказує на спричинення йому матеріальних збитків у сумі 12989,52 грн. (за період з 31.08.1995 року по 30.09.2016 року, що становить 7202 календарних днів, за кожний день з яких сплачується 0,5% від суми виплат). Посилаючись на п.2.5 вищевказаного Договору ("клієнт має право отримати кошти в будь-якому агенстві підприємства") позивач просить стягнути з ЗАТ "«Український Національний будинок Селенгу» на його користь матеріальні збитки в сумі 12989,52 грн., судові витрати стягнути з відповідача на користь суду.

Справа до Свалявського районного суду Закарпатської області надійшла 16 червня 2017 року з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

22 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 4242 від 22.06.2017 року), в якій просить стягнути з відповідача стягнути з ЗАТ "«Український Національний будинок Селенгу» на його користь матеріальні збитки в сумі 13494,79 грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 5397,92 грн., судові витрати покласти на відповідача.

24 липня 2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 5088 від 24.07.2017 року), в якій просить стягнути з відповідача стягнути з ЗАТ "«Український Національний будинок Селенгу» на його користь матеріальні збитки в сумі 14429,07 грн. та завдану моральну шкоду у розмірі 5771,63 грн., судові витрати покласти на відповідача на користь суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву (вх. № 5087 від 24.07.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Просить суд судовий розгляд провести в порядку письмового провадження, за наявними у справі даними та доказами, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (від отримання судових повісток відмовляється, про що свідчать довідки Укрпошти). Про причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача не надавав, а тому суд визнає причини неявки ЗАТ "УНБС" неповажними.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечив проти заочного вирішення справи, дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та доходить слідуючого висновку.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В частині вимоги про стягнення матеріальних збитків, суд доходить наступного висновку.

Із доданих до позовної заяви доказів встановлено, що 14 лютого 1995 року між дочірнім підприємством ЗАТ "«Український Національний будинок Селенгу» та ОСОБА_1 укладено Договір за № 000720 Ужгород 006 строком на 1 (один) рік до 14 лютого 1996 року, згідно якого ОСОБА_1 передав грошові кошти у користування (позику) ДП ЗАТ "УНБС" з правом повернення йому цих грошових коштів. З 14.02.1995 року по 31.08.1995 року позивач регулярно вносив грошові кошти та частково вибирав гроші, про що свідчать записи в операційній книжці поточного селенгу (додаток до договору поточного селенгу " 000720 Уж (006). Остання запис від 30.08.1995 року, в якій загальний залишок селенгу становить 36072688 крб. (а.с. 3).

Про це зазначено і в позовній заяві.

Відповідно до п.1.1 витягу із договору поточного селенгу - сторони, що домовляються, керуючись добровільним волевиявленням та у відповідності до закону України "Про власність", визначають предметом договору поточний селенг, тобто особливу операцію, що полягає у переданні Клієнтом свого майна (кошів) у користування (займ) "УНБС" з правом повернення цього майна за першою вимогою Клієнта.

Судом встановлено наявність між сторонами договірних зобов'язань, в договорі поточного селенгу ОСОБА_1 вказано, що він ознайомлений і згідний з умовами та правилами договору, який власноручно підписав (а.с.2) та неналежне виконання договору поточного селенгу відповідачем ЗАТ «УНБС».

Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість ЗАТ "УНБС" за договором поточного селенгу, станом на 24 липня 2017 року - становить 14429,07 грн - матеріальних збитків; 5771,63 грн. - моральної шкоди, як упущеної вигоди, а.с. 55-56).

Відповідно до підпункту 2.2.4. пункту 2 Договору поточного селенгу - за кожний день затримки виплат Клієнту сплачується 0,5% пені від суми виплати.

За ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ч. 1 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Відповідно до пункту 2.5 Договору поточного селенгу - клієнт має право отримати кошти в будь-якому агентстві підприємства.

Суд зважає на те, що відповідач зобов'язання за вищевказаним договором селенгу належним чином не виконує, враховує, що правильність розрахунку ніким не оспорюєтсья і такий не викликає сумнівів, а тому доходить висновку, що вимога позивача про стягнення матеріальних збитків у розмірі 14429,07 грн. та 5771,63 грн. заподіяної моральної шкоди підлягає задоволенню.

В частині вимоги про стягнення моральної шкоди, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода - це втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 № 4).

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до Правової позиції, висловленої ВСУ під час розгляду справи № 6-1575цс16 (постанова від 09 листопада 2016 року): "Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Отже, враховуючи, що правовідносини, що виникли між сторонами не допускають відшкодування моральної шкоди, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту заподіяння йому моральної шкоди небезпечною для життя і здоров'я, суд доходить висновку, що позовна вимога в цій частині про стягнення з відповідача 5771,63 грн. - моральної шкоди до задоволення не підлягає.

В частині вимоги про стягнення з відповідача судового збору, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" - подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Відповідно до ст. 22 ч. 3 Закону України "Про захист прав споживачів" (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1791-VIII від 20.12.2016 року) - споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Питання звільнення від сплати судового збору регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України - судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" - як позивач за подання позову, що пов'язаний з порушенням його права, а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави за заявлену вимогу про стягнення матеріальних збитків.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України - якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1, як споживач, наділений пільгою звільнення від сплати судового збору за подання позовних заяв до суду, які пов'язані з порушенням прав споживачів, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 звільнений від оплати судового збору, а тому судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди.

На підставі вищенаведеного, оцінивши встановлені докази в судовому засіданні, суд вважає що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.23, 526, 610, 612, 625, 629, 1049 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_1 до закритого акціонерного товариства «Український Національний будинок СЕЛЕНГУ», м. Тернопіль, вул. Вербицького, буд.1, Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21141087, номер запису державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 008414 про стягнення матеріальних збитків - задовольнити частково.

Стягнути з ЗАТ «Український Національний будинок СЕЛЕНГУ», м. Тернопіль, вул.Вербицького, буд.1, Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21141087, номер запису державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 008414 в користь ОСОБА_1, мешк. АДРЕСА_1 за Договором № 000720 Ужгород 006 від 14.02.1995 року завдану матеріальні збитки у розмірі 14429,07 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять дев'ять гривень 07 коп.).

Стягнути з ЗАТ «Український Національний будинок СЕЛЕНГУ», м. Тернопіль, вул.Вербицького, буд.1, Тернопільської області, ідентифікаційний код юридичної особи 21141087, номер запису державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 1 008414 в користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, одержувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України в м.Києві; код банку отримувача: 820019; р/р № 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

В решті вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 04.01.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська