Справа № 525/246/17
Номер провадження 2/525/192/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4, Великобагачанської районної державної адміністрації про визнання поновленим та продовженим строку дії договору оренди земельної ділянки від 30.12.2003 року, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27 травня 2015 року, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 27 травня 2015 року, -

встановив:

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4, Великобагачанської районної державної адміністрації Полтавської області з позовними вимогами: 1) визнати поновленим та продовженим строк дії договору оренди земельної ділянки площею 8,00 га за №185 від 30.12.2003 року, укладений на підставі розпорядження Великобагачанської РДА від 26.12.2003 року №617, між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_1; 2) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області 27 травня 2015 року; 3) скасувати кадастровий номер НОМЕР_1 земельної ділянки площею 9,39 га (а.с. 1-5).

Скориставшись своїми процесуальними правами, позивач до початку розгляду справи по суті, подав до суду уточнену позовну заяву від 12.07.2017 року, уточнивши свої позовні вимоги: 1) визнати поновленим та продовженим строк дії договору оренди земельної ділянки площею 8,00 га за №185 від 30.12.2003 року, укладений на підставі розпорядження Великобагачанської РДА від 26.12.2003 року №617, між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_1; 2) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області 27 травня 2015 року; 3) скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки в травні 2015 року за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 9,39 га, переданої ОСОБА_4 (а.с. 153-155).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 грудня 2003 року, на підставі розпорядження Великобагачанської РДА №617 від 26.12.2003 року, між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_1 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 8,00 га із земель державної власності на території Гоголівської селищної ради. Договір було зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 31.12.2003 року під номером 185.

За умовами договору оренди від 30 грудня 2003 року, договір набуває чинності з дня його реєстрації, тобто з 31.12.2003 року і діє протягом 5 років, тобто до 31.12.2008 року. В подальшому між позивачем та Великобагачанською районною державною адміністрацією було укладено дві додаткові угоди, а саме: 1) додаткова угода від 24.06.2009 року; 2) додаткова угода від 14.12.2010 року, якими було продовжено строк дії договору оренди землі.

Позивач, як орендар, належно виконував свої обов'язки за договором, своєчасно сплачував орендну плату за 2012 - 2014 роки, по закінченню строку дії договору оренди землі орендар повідомив орендодавця в установлений строк про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, але не отримав від орендодавця - Великобагачанської районної державної адміністрації жодних листів - повідомлень про заперечення у поновленні договору оренди землі, а навпаки Великобагачанська районна державна адміністрація направила на адресу позивача лист від 05.03.2013 року, в якому зазначила, що орендодавець вчасно звернувся до орендодавця з заявою про продовження терміну дії договору оренди землі від 30.12.2003 року, а тому, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», було прийняте розпорядження про продовження строку дії договору оренди землі з громадянином ОСОБА_1, з огляду на що позивач продовжив правомірно, добросовісно користуватися земельною ділянкою, яку отримав в користування за договором оренди землі від 30.12.2003 року.

З 01.01.2013 року, відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду землі», право розпоряджатися земельними ділянками, що розташовані за межами населених пунктів надано Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (перший відповідач по справі), яке 27 травня 2015 року уклало договір оренди землі з громадянкою ОСОБА_4 (другим відповідачем по справі), відносно земельної ділянки площею 9,39 га, яка розташована на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, дата державної реєстрації 18.06.2015 року.

Позивач вказуючи на те, що земельна ділянка - кадастровий номер НОМЕР_1, фактично включає в себе передану йому на підставі договору оренди земельної ділянки від 30.12.2003 року земельну ділянку площею 8,00 га, а тому укладення договору оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 від 27 травня 2015 року, щодо земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, є порушенням переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки, виходячи з приписів ст.ст. 319, 626 ЦК України, ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві від 31 березня 2017 року та уточненій позовній заяві від 12 липня 2017 року (а.с. 138-140).

Перший відповідач по справі - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, надіслав до суду заперечення проти позову, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначав, що на день розгляду справи в суді об'єкта цивільних прав, який передавався позивачеві на підставі договору оренди землі від 30 грудня 2003 року не існує, а при вчиненні правочину з укладення договору оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 від 27 травня 2015 року, щодо земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, відповідно до відомостей про наявність земель та розподіл їх за власниками та землекористувачами, угіддями, зазначена земельна ділянка обліковувалася, як вільна, що підтверджувалося відповідним проектом землеустрою, який надавався ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, який було затверджено управлінням перед підписанням договору оренди землі від 27 травня 2015 року.

Представник другого відповідача по справі - ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, вказувала, що укладений договір оренди землі від 27 травня 2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4, щодо земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, не порушує права позивача, зазначала, що договір оренди землі від 30 грудня 2003 року, укладений на підставі розпорядження Великобагачанської РДА від 26.12.2003 року №617, між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_1 не пройшов державної реєстрації, а тому є не підписаний, вказувала, що надані квитанції про сплату орендної плати позивачем не містять відповідних реквізитів, які б дозволяли вказати напевно, що кошти перераховувалися, як орендна плата за договором про оренду землі від 30 грудня 2003 року, а не за іншим договором чи з іншою метою.

Третій відповідач по справі - Великобагачанська районна державна адміністрація Полтавської області, надіслав до суду листа, в якому позовні вимоги позивача визнав, просив їх задовольнити, інших пояснень до суду не подав (а.с. 224).

Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, представника другого відповідача, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час підписання договору оренди землі від 30 грудня 2003 року) договір оренди землі підлягає державній реєстрації та відповідно до ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ст. 18 Закону України "Про оренду землі" є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час підписання договору оренди землі від 30 грудня 2003 року), державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Договір оренди земельної ділянки укладений 30 грудня 2003 року між Великобагачанською районною держаною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки загальною площею 8,00 гектари, що знаходиться на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с. 22, 23), не містить відміток про його державну реєстрацію.

Останній запис, який здійснено на зворотній стороні договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2003 року (а.с. 23), а саме: "Договір зареєстрований у Великобагачанській районній державній адміністрації, про що у книзі записів держаної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 31 грудня 2003 року за №185", не приймається судом, як підтвердження державної реєстрації договору.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Указу Президента України №134 від 14 лютого 2003 року "Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", на Державний комітет України по земельних ресурсах покладено функції з державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру.

Відповідно до зазначеного вище Указу Президента Державний комітет України по земельних ресурсах видав наказ від 23 травня 2003 року №135 "Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення структури державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 р. за №408/7729, відповідно до якого (пункт 1 та 3 наказу) з 01 липня 2003 року Центр ДЗК на засадах самоокупності і платній основі здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, прав на них і переходу прав (трансакцій), надає фізичним та юридичним особам ефективні послуги у сфері використання даних державного земельного кадастру і державного реєстру земель.

Відповідно до зазначеного вище Указу Президента Державний комітет України по земельних ресурсах видав наказ від 2 липня 2003 року №174, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 р. за № 641/7962, яким затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, відповідно до якого, функції з реєстрації договорів оренди землі покладені на реєстраторів Державного реєстру земель - структурні підрозділи Центру Державного земельного кадастру, які вносять відомості до бази даних АС ДЗК, здійснюють видачу та реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, а також ведуть Кригу реєстрації договорів оренди.

З огляду на вище зазначене, на момент підписання договору оренди землі від 30 грудня 2003 року, державна реєстрація договору оренди землі здійснювалася реєстратором Державного реєстру земель - структурними підрозділами Центру Державного земельного кадастру, відомості про реєстрацію вносилися до Книги реєстрації договорів оренди, а також до бази даних АС ДЗК.

В судовому засіданні оглянуто Книгу записів державної реєстрації договорів оренди землі по Гоголівській селищній раді Великобагачанського району Полтавської області за 2003 рік (а.с. 226-229), яка була витребувана судом з Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області, яка не містить записів про державну реєстрацію договору оренди землі від 30 грудня 2003 року.

Зауваження представника позивача, що судом не витребувано Книгу записів держаної реєстрації договорів оренди землі, яка велася Великобагачанською районною державною адміністрацією і не оглянуто її в судовому засіданні, суд зазначає, що сам факт того, що Великобагачанською районною адміністрацією Полтавської області здійснено реєстрацію договору оренди землі від 30 грудня 2003 року, який укладено між Великобагачанською районною держаною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки загальною площею 8,00 гектари, що знаходиться на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, про що в дану книгу внесено запис під номером №185 від 31.12.2003 року, не заперечується сторонами по справі та підтверджено відповідною відміткою на оригіналі самого договору, але на час підписання договору оренди Великобагачанська районна адміністрація Полтавської області не мала відповідних повноважень щодо державної реєстрації договорів оренди землі відповідно до чинного законодавства.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 30 грудня 2003 року була здійснена Великобагачанською районною державною адміністрацією відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року №2073 "Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі", яка діяла на час підписання даного договору, вказуючи на те, що пункт 3 даної постанови, на який посилається представник відповідача, містить перелік органів, якими провадиться державна реєстрація договорів оренди, до якого районна державна адміністрація не входить, а тому Великобагачанська районна державна адміністрація, яка є в свою чергу стороною договору, не мала відповідних повноважень щодо держаної реєстрації договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні, на момент виходу суду до нарадчої кімнати, стороною позивача, не надано жодного доказу, на підтвердження того, що було проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, який підписано 30 грудня 2003 року між Великобагачанською районною держаною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки загальною площею 8,00 гектари, що знаходиться на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, відповідно до вимог законодавства, а тому зазначений договір слід вважати не укладеним.

Не укладений договір не створює жодних юридичних наслідків. В разі, якщо на виконання юридично ще не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (ст. ст. 1212 - 1215 ЦК України), що в будь-якому випадку на надають позивачеві переважного права на укладення договору оренди землі відповідно до вимоги статті 33 Закону України «Про оренду землі», як того вимагає позивач, яке виникає тільки у разі закінчення строку укладеного договору оренди землі.

З огляду на вище зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення першої позовної вимоги позивача, щодо визнання поновленим та продовженим строк дії договору оренди земельної ділянки площею 8,00 га за №185 від 30.12.2003 року, укладений на підставі розпорядження Великобагачанської РДА від 26.12.2003 року №617, між Великобагачанською райдержадміністрацією та ОСОБА_1

Щодо другої та третьої позовної вимоги позивача, зважаючи на те, що третя позовна вимога є похідною від другої позовної вимоги, судом встановлено, що 27 травня 2015 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки площею 9,39 га, яка розташована на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 172-177), державну реєстрацію прав проведено 16.06.2015 року, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 65,66).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суд зазначає, що стороною позивача не доведено в судовому засіданні порушення прав позивача в результаті укладення договору оренди землі між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 від 27 травня 2015 року, щодо земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Позивачем не надано жодного доказу на те, що він на час підписання зазначеного договору, мав право користування земельною ділянкою площею 8,00 га, яка входить до площі земельної ділянки 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, а тому будь-якого порушення права позивача суд не вбачає.

Підставою недійсності оспорюваного правочину - договору оренди землі від 27 травня 2015 року, між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4, щодо земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, стороною позивача визначено порушення її переважного права на укладення договору оренду землі. З огляду на те, що договір оренди земельної ділянки від 30 грудня 2003 року за висновком судового розгляду судом визнано неукладеним, то підстав для задоволення другої позовної вимоги позивача: 2) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 9,39 га, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та Головним управлінням Держгеокадастру в Полтавській області 27 травня 2015 року, суд не вбачає.

Третя позовна вимога позивача є похідною від другої позовної вимоги, будь-яких інших підстав для скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки в травні 2015 року за кадастровим номером НОМЕР_1, площею 9,39 га, переданої ОСОБА_4, стороною позивача не наведено.

Перерахування позивачем грошових коштів до місцевого бюджету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області в 2009 - 2014 року, на підтвердження чого надано відповідні квитанції (а.с. 12-21), як на підтвердження факту оплати орендної плати за користування земельною ділянкою, не спростовують висновку суду, щодо того, що договір оренди земельної ділянки від 30 грудня 2003 року між Великобагачанською районною держаною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_1, відносно земельної ділянки загальною площею 8,00 гектари, що знаходиться на території Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, є не укладений.

Отже, з наведених вище підстав в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174, 179, 208, 209, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 28 серпня 2017 року.

Суддя Ю.І. Ячало