У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області

в складі : головуючого судді Джуги С.Д.

суддів : Куштан Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі : Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

На дане рішення Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строки позовної давності.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 15.09.2005 р. між ПАТ Укрсоцбанк та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 08/133, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 156200,00 грн., із сплатою 15% річних, з кінцевим терміном погашення боргу до 14.09.2025 року. Сторонами по справі не заперечується факт отримання грошових коштів на підставі кредитного договору.

Умовами кредитного договору, а саме п. 1.1.1. передбачено, що зобовязання зі сплати тіла кредиту та відсотків за його користування оплачуються частинами по 651 грн. Останній платіж повинен бути зроблений в сумі 611 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Відповідно до частини пятої статті 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно з підпунктом 4.5 укладеного з відповідачем кредитного договору № 08/133 від 15.09.2005 р. в разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обовязків, визначених підпунктами 3.3.8 (сплата процентів), 3.3.9 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше ніж 60 (шістдесят) календарних днів строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобовязання, та визначили умови такого повернення коштів.

З розрахунків наданих позивачем вбачається, що останній платіж за вказаним кредитним договором було вчинено 14 жовтня 2009 року (а.с.16-23), а тому за визначенням пункту 4.5 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 60 днів, тобто у січні 2010 року.

З позовом банк звернувся до суду у листопаді 2014 року, тобто з пропуском встановленого законом трьохрічного строку.

Відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності,

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про пропущення позивчем строку позовної давності та обгрунтовано з цих підстав відмовив у заявленному позові.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від від 16 листопада 2016 року по справі № 6-900цс16, яка є обовязковою для всіх судів України (ч.2 ст.214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляції висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів :

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Головуючий :

Судді :