АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1689/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Пироженко С. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівБондаренка С. І., Храпка В. Д.
при секретаріЧуйко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, звільнення самовільно зайнятої частини ділянки шляхом перенесення побудованої споруди, відновлення меж земельної ділянки в натурі, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року позивачі звернулись з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування будинку від 24 вересня 1996 року вони є власниками 18/25 частин будинку по АДРЕСА_1.

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 20 травня 1997 року позивачі є власниками земельної ділянки площею 0,0545 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на якій розташована належна їм частина будинку.

Колишньою власницею 7/25 частин будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_10 та відповідачем було самовільно, без їхнього погодження та дозволу, захоплено частину належної їм земельної ділянки площею 0,0010 га та розпочато зведення на ній огорожі, яка повинна розділяти належні сторонам частини вищезазначеного будинку. ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Правонаступником померлої є ОСОБА_6

Оскільки відповідач не вживав жодних заходів щодо відновлення порушених меж земельної ділянки, позивачі звернулися за захистом своїх прав до суду. Просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні спірною земельною ділянкою, шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю, стягнути витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи, а всього 1 240 грн. 60 грн. Судові витрати просили покласти на відповідача.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2017 року зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1) шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у Державному Акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8 витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., витрати за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 997 грн., а всього 1 240 грн. 60 коп.

Стягнуто з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а провадження по справі закрити.

Посилається на те, що цей спір вже був предметом судового розгляду і рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.09.2015 року, що набрало законної сили, було зобов'язано ОСОБА_10 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Тому позивачі не мають права пред'являти до ОСОБА_6, як до фактичного правонаступника, позов з тих самих підстав та оспорювати обставини, встановлені рішенням, яке набрало законної сили.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками 18/25 частин будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 20 травня 1997 року позивачі є власниками земельної ділянки площею 0,0545 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташована належна їм частина будинку за вказаною адресою.

Власницею 7/25 вказаного будинку по АДРЕСА_1 є відповідач, як правонаступник після смерті матері - ОСОБА_10 земельна ділянка перебуває в користуванні.

Факт порушення ОСОБА_10, меж земельної ділянки підтверджується Актом перенесення земельної ділянки в натуру (на місцевість) та Планом перенесення в натуру земельної ділянки від 05 червня 2014 року, відповідно до яких при перенесенні земельної ділянки в натуру було виявлено порушення межі згідно державного акту та огорожі на місцевості.

Також це визначено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Сторони в судовому засіданні визнали факт отримання ОСОБА_6 вказаного домоволодіння у спадщину після смерті ОСОБА_10, а також факт порушення відповідачем меж земельної ділянки.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Отже на підставі приведених вище доводів необхідно прийти до висновку, що права ОСОБА_7 та ОСОБА_8, як землевласників порушені і підлягають захисту.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення норм процесуального права та неможливості повторного розгляду даного спору, то колегія суддів виходить з наступного.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 серпня 2015 року та рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01 жовтня 2015 року зобов'язано ОСОБА_10 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, шляхом перенесення огорожі на межу, визначену у Державному Акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року; стягнуто з ОСОБА_10 на користь позивачів витрати на оплату судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., 997 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а всього 1 240 грн. 60 коп.

Для звернення вказаних рішень до виконання державним виконавцем відкрито виконавче провадження постановами від 22 жовтня 2015 року та від 04 грудня 2015 року.

Постановою державного виконавця від 04 березня 2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України № 606-XIV від 21.04.1999 року «Про виконавче провадження» у зв'язку зі смертю боржника - ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Правонаступником померлої є відповідач.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що смерть матері відповідача у цивільній справі не припиняє правовідносин із захисту і відновлення гарантованого Конституцією і Цивільним кодексом України права приватної власності позивачів на земельну ділянку.

Суд першої інстанції розглянув фактично новий спір, де відповідачем виступив ОСОБА_6

Вимагаючи зобов'язати позивачів оскаржувати рішення органів ДВС по минулій справі, ОСОБА_6, фактично визнав своє небажання поновити порушені права ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тобто відновити межу.

Колегія суддів вважає, що позивачі обрали вірний та передбачений статтею 16 ЦК України спосіб захисту своїх прав, який усуває невиправдану тяганину при вирішенні даного спору, а тому приходить до переконання залишити без змін правильне по суті та справедливе рішення в частині задоволенні вимог позивачів про усунення перешкод у володінні та користуванні земельною ділянкою.

Більше того, пункт третій частини 1 статті 39 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження», зобов'язує державного виконавця закінчити виконавче провадження у разі смерті боржника незалежно від того, допускає чи не допускає виконання обов'язків у виконавчому провадженні правонаступництва.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стягнуті судом першої інстанції витрати за проведення будівельно-технічної експертизи ( 997 грн.) та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. не пов'язані з розглядом даної справи а тому підлягають виключенню з резолютивної частини рішення.

В цій частині рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2017 року - змінити, виключивши з резолютивної частини рішення вказівку про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8 витрат по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., 997 грн. - витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а всього 1 240 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :