Справа № 199/6659/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Христинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

В вересні місяці 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування заяви зазначила, що в 1938 році її рідний дід -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за національністю поляк і ОСОБА_3 вступили у шлюб, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Халаїдове, Монастирищенського району Черкаської області народились діти: ОСОБА_4, та ОСОБА_5.

Заявник зазначає, що через переслідування поляків, ОСОБА_2 переїхав в с. Староолексіївка Миколаївської області, а ОСОБА_3 возила до нього дітей по черзі.

У 1942 році ОСОБА_3 відвезла до ОСОБА_2 неповнолітню дитину ОСОБА_5, та забрала ОСОБА_4, проте на зворотному шляху вони потрапили під бомбардування і їх вважали загиблими, що підтверджується записом актом про шлюб від 1949 р. № 8 ОСОБА_2 з другою дружиною, в якому вказано, що ОСОБА_2 має одну дитину, є вдівцем згідно довідки про смерть дружини від 20.05.1949 р. за національністю «поляк».

У період другої світової війни частину документів втрачено та у зв'язку з побоюваннями розправи при їх поновленні, національність ОСОБА_2 була зазначена як «українець».

ОСОБА_2 володів польською мовою, притримувався католицьких традицій. Свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 було втрачено, а свідоцтво про народження ОСОБА_5 знищено внаслідок пожежі.

Позивач вказує, що у 1955 році ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_4 в Донецьку.

В актовому записі ОСОБА_4 № 27 від 02.02.1955 р. не вказано батька та невірно вказано місце народження - с. Забіляни.

В 1957 р. своє свідоцтво про народження відновила ОСОБА_6, відповідно до якого її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, місце народження - с. Халаїдове, Монастирищенського району Черкаської області.

21.06.1965 року ОСОБА_4 одружилась з ОСОБА_7, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану № 3 від 03 березня 2017, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилася ОСОБА_8.

Відсутність свідоцтва про народження дідуся заявниці, а також помилка в свідоцтві про народження ОСОБА_4 (неправильне зазначення національності батька) не дає можливості заявниці отримати карту поляка та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій її національної меншини.

Враховуючи викладене, заявниця просить встановити факт, що її рідний дід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за національністю «поляки».

В судове засідання заявник не з'явилася її представники надали пояснення аналогічні викладених в заяві та заяву підтримали та наполягали на її задоволення.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із змісту заяви, вбачається, що відсутність відомостей про національність матері та дідуся заявниці, зумовлена тим, що у період другої світової війни частина документів була втрачена, у зв'язку з побоюваннями розправи над поляками при їх поновленні, національність була зазначена як «українець».

Як вбачається із змісту заяви, встановлення факту для заявниці необхідне їй для отримання картки поляка та у повній мірі продовжувати власну активність щодо встановлення національної ідентичності, вивчення культури та традицій її національної меншини.

В той час, ОСОБА_1 не надає належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що її мати та дідусь за національністю - поляки.

Окрім цього, суд враховує постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, у якій зазначено, що факт належність до певної національності не може бути встановлений у судовому порядку.

Відповідно до п.4 листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть бути встановлені в судовому порядку щодо належності до певної національності.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заявника.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Христинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про встановлення факту. що має юридичне значення, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Скрипник