Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.08.2017 р. 145/958/17

2/145/600/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Колюхівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його прабаба ОСОБА_3, яка до дня

смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарським спорудами по АДРЕСА_1.

За життя, 14 березня 2006 рок, його прабаба ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Він з заявою про прийняття спадщини не звертався, проте вважає, що прийняв спадщину в силу ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовився.

З метою оформлення прийнятої спадщини він звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно на ім'я спадкодавця.

Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1960 року, загальною площею приміщень по літ. «А» ( підрахованою за формулами розрахунку площ) 60,1 кв.м, загальною площею житлових квартир 60,1 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м., допоміжною площею 12,2 кв.м., (який складається з коридору 1 площею 5,0 кв.м, житлової кімнати 2 площею 14,5 кв.м., житлової кімнати 3 площею 10,1 кв.м., кухні 4, площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 5 площею 9,7 кв.м., житлової кімнати 6 площею 13,6 кв.м.) а також літню кухню «Б», погріб «п/Б», сарай «В» з ганком, сарай «Г», огорожу № 1, хвіртку № 2, ворота № 3, хвіртку № 4, огорожу № 5, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Колюхівської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка до дня

смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарським спорудами по АДРЕСА_1, що стверджується довідкою виконкому Колюхівської сільської ради № 120 від 02.06.2017 р. (а.с. 14).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 14 березня 2006 року, посвідчений секретарем Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області Щебетюк О.Л. та зареєстрований в реєстрі за № 7, яким усе своє майно заповіла позивачу. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено (а.с. 4).

Спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає.

Позивач з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак прийняв спадщину в силу ч. 3 ст.1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовився, що стверджується рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 07.10.2014року №145/1227/14-ц (а.с. 6).

З метою оформлення прийнятої спадщини позивач звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно на ім'я спадкодавця, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1535/02-31 від 17.06.2017 р. (а.с. 18).

Житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 входить до складу прийнятої позивачем спадщини з наступних підстав.

Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами побудовано протягом 1960-1984 років, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» від 23 травня 2017 року (а.с. 9-13).

Відповідно до ЦК УРСР 1925 року, ЦК УРСР 1963 року, Закону України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постанови Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 року №5-24-26, виникнення права власності на житлові будинки, споруди в сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно записів в погосподарській книзі Колюхівської сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 рахується за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, що стверджується довідкою виконкому Колюхівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області № 120 від 02.06.2017 року (а.с. 14).

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

На земельній ділянці також знаходиться ґанок, який до складу спадщини не входить, так як він збудований уже після смерті спадкодавця у 2015 році. Його вартість - 5 291 грн. в ціну позову не включена.

Даний житловий будинок не перебуває під забороною чи арештом, що стверджується довідкою Колюхівської сільської ради № 121 від 02.06.2017 р. (а.с. 15).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 1218, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1960 року, загальною площею приміщень по літ. «А» ( підрахованою за формулами розрахунку площ) 60,1 кв.м, загальною площею житлових квартир 60,1 кв.м., житловою площею 47,9 кв.м., допоміжною площею 12,2 кв.м., (який складається з коридору 1 площею 5,0 кв.м, житлової кімнати 2 площею 14,5 кв.м., житлової кімнати 3 площею 10,1 кв.м., кухні 4, площею 7,2 кв.м., житлової кімнати 5 площею 9,7 кв.м., житлової кімнати 6 площею 13,6 кв.м.) а також літню кухню «Б», погріб «п/Б», сарай «В» з ганком, сарай «Г», огорожу № 1, хвіртку № 2, ворота № 3, хвіртку № 4, огорожу № 5, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колюхів Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.