Провадження № 2-н/161/184/17
У Х В А Л А

30 листопада 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку з публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів», -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку з публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів».

Ухвалою судді від 27 жовтня 2017 року дану заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви про видачу судового наказу не було додано належним чином оформленої довідки про заборгованість по заробітній платі, із зазначенням періоду, за який виникла заборгованість.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року роз'яснено, що за змістом ст. 98, п.2 ч.3 ст. 100, ст. 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги ст.ст. 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів. Наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. До заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердження суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

В даному випадку, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, заявник власноручно підписав довідку про заборгованість по заробітній платі, а тому, не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про безспірність його вимоги.

Із наданої судом довідки про заборгованість від 03.10.2017 року не вбачається спір між роботодавцем та працівником щодо розміру або факту нарахування спірних сум, оскільки довідка підписана самим заявником.

Відтак, не має підстав для видачі судового наказу без з'ясування дійсних обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами.

У термін, зазначений у вищевказаній ухвалі, ОСОБА_1 недоліків заяви не усунув.

На підставі ст. 121 ЦПК України, приходжу до висновку, що дану заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку з публічного акціонерного товариства державна акціонерна компанія «Національна мережа аукціонних центрів» вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта