Провадження № 2/761/830/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 квітня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», про стягнення коштів за утримання майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 16 травня 2016 року звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», про стягнення коштів за утримання майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. від 04.02.2004 року, зареєстрованого в реєстрі № 251, в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної власності, Позивачу належить ? частина квартири АДРЕСА_1. Зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 23.01.1996 року Радянської районної державної адміністрації інша ? частина квартири АДРЕСА_1, належить Відповідачу. Вказує, що за період з квітня 2013 року по березень 2016 року включно сплатила кошти по утриманню житлових будинків і споруд та при будинкових територій, за послуги з теплопостачання за всю квартиру в сумі 10 053 грн. 47 коп.. Також вказує, що Відповідач за вказаний період часу оплату за надані житлово-комунальні послуги не проводив взагалі, що підтверджує квитанціями із зазначенням ім'я Позивача та її підпису. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із Відповідача на її користь частку коштів, сплачених по утриманню житлових будинків і споруд та при будинкових територій, за послуги з теплопостачання в сумі 5 026 грн. 73 коп. та відшкодувати судові витрати, пов'язані із розглядом справи.

Позивач подала до суду клопотання слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Суд знаходить можливим розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Аракелян О.І. від 04.02.2004 року, зареєстрованого в реєстрі № 251, в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на праві приватної власності, ? частина квартири АДРЕСА_1 належить Позивачу (а.с. 7).

Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 23.01.1996 року Радянської районної державної адміністрації ? частина квартири АДРЕСА_1, належить Відповідачу.

Згідно статті 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України , Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За змістом статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

У відповідності до статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 386 Цивільного кодексу України Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 355 Цивільного кодексу України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до частини 1 статті 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно статті Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Відповідач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, як співвласник спільної часткової власності.

Судом встановлено, що Відповідач не виконує зобов'язань щодо оплати послуг по утриманню житлових будинків і споруд та при будинкових територій, послуг з теплопостачання. Також встановлено, що Позивач за період з квітня 2013 року по березень 2016 року сплатила кошти по утриманню житлових будинків і споруд та при будинкових територій, послуг з теплопостачання в розмірі 10 053 грн. 47 коп.. Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом в ході її розгляду, суд знаходить необхідним позов задовольнити та стягнути із Відповідача на користь Позивача 1/2 частину сплачених Позивачем грошових коштів за послуги по утриманню житлових будинків і споруд та при будинкових територій, послуги з теплопостачання заробітку (доходу), у розмірі 5 026 грн. 73 коп..

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 5 577 грн. 94 коп.

З урахування викладеного, на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статей 3, 13, 15, 16, 41, 190, 321, 386, 355, 356, 360Цивільного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 57,60, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кийградсервіс», про стягнення коштів за утримання майна - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2) кошти у розмірі 5 577 (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят сім) гривень 94 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Києва за письмовими заявою ОСОБА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене ОСОБА_2 до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :