Справа №463/6123/17
Провадження №4-с/463/80/17
У Х В А Л А

Іменем України

28 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

з участю представника заявника (боржника) - ОСОБА_2

державного виконавця - Дробного А.М.

представника стягувача - ОСОБА_3

боржника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_5 на дії (бездіяльність) державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду зі скаргою, якою просила визнати неправомірною відмову старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 закінчити виконавче провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., на підставі якого 20.05.2014р. видано виконавчий лист № 2/463/1334/13, та зобовязати його закінчити виконавче провадження із зазначених вище підстав. Скаргу мотивує тим, що постановою державного виконавця Дробного А.М. від 26.05.2014р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/463/1334/13, виданого Личаківським районним судом м. Львова 20.05.2014р. Вказане рішення виконано нею та іншим боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_4 до 06.04.2016р., однак виконавче провадження на даний час не закінчено, так як представник стягувача вважає, що відповідно до рішення суду знесенню також підлягає опора металевих воріт, що відмежовує земельну ділянку, яка перебуває у користуванні ОСББ «Кайзервальд-Львів», від вул. Харківської у м. Львові. Висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 20-17д від 20.11.2017р. встановлено, що вертикальна бетонна опора металевих воріт з вул. Харківської є несучим елементом цих воріт і є складовою частиною всієї огорожі будинків № 19, 21, 23 на вул. Харківській зі сторони фасаду; експертом не виявлено металевої огорожі № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові; з технічної точки зору вертикальна бетонна опора є несучим елементом воріт і її демонтаж потягне за собою необхідність демонтажу самих воріт. Оскільки вертикальна бетонна опора металевих воріт з вул. Харківської є складовою частиною всієї огорожі будинків № 19, 21, 23 на вул. Харківській, й вона не була предметом самостійного спору у суді, а тому така не підлягає знесенню на виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р. 21.11.2017р. вона звернулась до державного виконавця з клопотанням про закінчення виконавчого провадження, проте 06.12.2017р. отримала попередження державного виконавця про призначення виконавчого документа до виконання на 08.12.2017р., що сприймає як незаконну відмову їй у задоволенні клопотання про закінчення виконавчого провадження № 43440314.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 та інший боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_4 скаргу підтримали із аналогічних викладеним у ній підстав, додатково пояснивши, що дійсно, як зазначає представник стягувача, спірний кутовий стовпчик відноситься до обох осей, оскільки знаходиться на їх перехресті, однак підлягати демонтажу він може лише за наявності відповідних судових рішень про його знесення як складової обох огорож, частиною яких він є. Оскільки знесення огорожі з боку вул. Харківської у м. Львові не було предметом судового розгляду, а тому відсутні правові підстави для знесення спірного кутового стовпчика.

Державний виконавець Дробний А.М. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив з тих підстав, що на виконанні у відділі перебуває ВП № 43440314 з примусового виконання виконавчого листа № 2/463/1334/13, виданого 20.05.2014р. Личаківським районним судом. Постанову про відкриття виконавчого провадження № 43440314 винесено 26.05.2014 року. Під час виконання виконавчого листа № 2/463/1334/13, виданого 20.05.2014р. Личаківським районним судом м. Львова, виконавче провадження № 43440314 неодноразово зупинялось. 06.04.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Львів, вул. Харківська, 19 (21) та складено акт державного виконавця про те, що демонтовано металеву частину огорожі, наземну частину бетонної основи огорожі та частково демонтовано підземну бетонну основу огорожі. Також боржник повідомив, що стовпчик біля будинку № 21, до якого прилягає бетонна основа зносити не буде, оскільки вважає, що вказаний стовпчик не є бетонною основою огорожі та за рішенням суду не підлягає знесенню. Представник стягувача вважав, що за рішенням суду стовпчик необхідно знести, оскільки він знаходиться між будинками № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові і є невід'ємною частиною бетонної основи паркану, яку необхідно демонтувати за рішенням суду. Враховуючи наведене, 07.04.2016 року державним виконавцем скеровано заяву до Личаківського районного суду м. Львова щодо роз'яснення рішення суду в частині знесення бетонної основи огорожі між будинками № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові, однак ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2016 року у задоволенні його заяви було відмовлено. 28.10.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Львів. вул. Харківська, 19 (21) та складено акт державного виконавця про те, що кутовий стовпчик біля будинку № 21 на вул. Харківській у м. Львові не демонтовано, металеву огорожу та бетонну основу демонтовано. Оскільки вказаний стовпчик був частиною металевої огорожі з бетонною основою та знаходиться між будинками № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові державним виконавцем вчинялись дії щодо виконання вимог виконавчого документу в повному обсязі, а саме скеровувалось попередження про призначення виконання виконавчого документу.

Представник стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що боржники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 неодноразово звертались з різноманітними скаргами, заявами про розяснення до ВДВС та Личаківського районного суду м. Львова м. Львова з метою ухилення від виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р. Державний виконавець ВДВС ОСОБА_6 на підставі їх звернень так само звертався до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про розяснення рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., однак ухвалою суду від 17.05.2016р. в задоволенні цієї заяви було відмовлено. Дану ухвалу суду боржниками оскаржено не було. Проте в 2017 році боржник ОСОБА_5 замовила приватному експерту експертне будівельно-технічне дослідження, на вирішення якого поставила свідомо перекручені запитання, однак висновок якого все одно не може бути підставою для задоволення її скарги. Запитання перед експертом поставлені в теперішньому часі, коли металевий паркан з бетонною основою між будинками № 19 та № 21 (крім кутового стовпчика) є демонтованим. Експерт у висновку вказав, що ним не виявлено металевої огорожі між будинками № 19 та № 21 по лінії в глибину земельної ділянки ОСББ, однак чи виявлено, чи не виявлено бетонну огорожу між будинками № 19 та № 21 по лінії в глибину земельної ділянки ОСББ експертом взагалі не вказується. ОСОБА_5 взагалі не вказала експерту, що існувала бетонна основа металевої огорожі між будинками № 19 та № 21 по лінії в глибину земельної ділянки ОСББ, з якою невідємно був повязаний кутовий стовпчик. Експерт на місце огляду взагалі не виходив і провів дослідження на підставі наданих йому документів, а стягувач про проведення цього дослідження не повідомлявся. Демонтаж кутового стовпчика не потягне за собою необхідність демонтажу обох частин металевих воріт, оскільки при знятті з завіс однієї (з двох наявних) частини металевих воріт інша частина може продовжувати висіти на другому стовпчику, який демонтажу не підлягає. Крім того, жодної бетонної основи, яка б зв'язувала кутовий стовпчик з лінією паркану вздовж вул. Харківської не існує. Спірний кутовий стовпчик відноситься до обох осей, оскільки знаходиться на їх перехресті, і згідно з рішенням суду від 17.07.2013р. підлягає демонтажу. Тобто, якщо припустити, що якби було судове рішення про демонтаж паркану з боку вул. Харківської, про яку ставив запитання експерту замовник ОСОБА_5, то даний кутовий стовпчик також підлягав би демонтажу (тобто кутовий стовпчик підлягає знесенню в обох цих випадках). Крім того, в матеріалах судової справи є схема, на якій виділено зеленим маркером кутовий стовпчик як такий, що підлягає знесенню, з приводу чого між сторонами у судовому засіданні був спір. Інші два аналогічні стовпчики боржники беззаперечно демонтували. Даний кутовий стовпчик є невідємною частиною бетонної основи паркану, який демонтовано за рішенням суду, а тому суд повинен розяснити рішення суду в частині необхідності демонтажу оспорюваного кутового стовпчика. В обґрунтування своїх заперечень на скаргу посилається на наявні у справі фотознімки спірного стовпчика.

Оглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, боржника та представника стягувача, суд вважає, що скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця Дробного А.М. слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Дробного А.М. від 26.05.2014р. відкрито виконавче провадження № 43440314 з виконання виконавчого листа № 2/463/1334/13, виданого Личаківським районним судом м. Львова 20.05.2014р.

Із листа державного виконавця Дробного А.М. від 13.04.2016р., яким він звертався до Личаківського районного суду м. Львова про розяснення рішення суду від 17.07.2013р., що також підтверджується актами державного виконавця від 06.04.2016р. та від 28.10.2016р., вбачається, що 06.04.2016р. при виході за адресою: м. Львів, вул. Харківська, 19 (21) встановлено, що наземна бетонна частина основи та частково підземна бетонна основа металевої огорожі демонтована, однак представник стягувача ОСОБА_3 повідомив, що згідно рішення суду також необхідно демонтувати стовпчик, який знаходиться на початку бетонної основи з вул. Харківської та до якого прилягає бетонна основа.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17.05.2016р. у задоволенні зазначеної заяви державного виконавця про розяснення рішення суду від 17.07.2013р. відмовлено.

В ході судового розгляду скарги ОСОБА_5 на його дії (бездіяльність) державний виконавець підтвердив, що причиною бездіяльності, а саме незакінчення виконавчого провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., є обставина невиконання боржниками рішення суду в частині необхідності знесення також кутового стовпчика з вул. Харківської у м. Львові.

Суд вважає бездіяльність державного виконавця у цій частині неправомірною, виходячи із наступного.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., залишеним без змін у цій частині ухвалами Апеляційного суду Львівської області від 03.09.2013р. та від 08.05.2014р., зобовязано ОСОБА_5, ОСОБА_4 усунути перешкоди Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Кайзервальд-Львів» в користуванні земельною ділянкою на вул. Харківській, 19 у м. Львові шляхом знесення самочинно збудованої металевої огорожі з бетонною основою між будинками № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові.

При цьому, як встановлено судом, спірний кутовий стовпчик, який є перешкодою для закінчення державним виконавцем виконавчого провадження № 43440314, знаходиться на пересіченні двох осей (огорож): однієї з вул. Харківської у м. Львові він є складовою частиною всієї огорожі будинків № 19, 21, 23 на вул. Харківській; та іншої осі, яка знаходилась між будинками № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові, оскільки до нього кріпилась самочинно збудована металева огорожа з бетонною основою, рішення про знесення якої ухвалено судом. Вказана обставина фактично визнається усіма сторонами та підтверджується як візуальним оглядом судом фотознімків з місця знаходження кутового стовпчика, наданих сторонами, так і висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 20-17д від 20.11.2017р., з якого вбачається, що вертикальна бетонна опора металевих воріт з вул. Харківської є несучим елементом цих воріт і є складовою частиною всієї огорожі будинків № 19, 21, 23 на вул. Харківській зі сторони фасаду; експертом не виявлено металевої огорожі № 19 та № 21 на вул. Харківській у м. Львові; з технічної точки зору вертикальна бетонна опора є несучим елементом воріт і її демонтаж потягне за собою необхідність демонтажу самих воріт.

Разом із тим, суд вважає помилковим висновок представника стягувача, що оскільки спірний кутовий стовпчик відноситься до обох осей (огорож), так як знаходиться на їх перехресті, а тому підлягає демонтажу як згідно з рішенням суду від 17.07.2013р., так і в разі, якби було окреме судове рішення про демонтаж огорожі з боку вул. Харківської, тобто підлягав би знесенню в обох випадках.

Як встановлено судом, що підтверджується копіями відповідних судових рішень, спірний кутовий стовпчик як складова частина обєкта нерухомого майна огорожі будинків № 19, 21, 23 на вул. Харківській в цілому (чи як її частини, що відділяє земельну ділянку з боку вул. Харківської) предметом самостійного судового розгляду справи не був, у звязку з чим він не підлягає знесенню згідно з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., й у разі наявності спору між сторонами з цього приводу, такий може бути вирішений в судовому порядку шляхом предявлення позову із додержанням вимог, встановлених ЦПК України. Інші доводи державного виконавця та представника стягувача не спростовують вказаного висновку суду.

Про факт повного виконання виконавчого документу боржник повідомив державного виконавця листом від 21.11.2017 р. Зазначений лист надійшов до Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області 21.11.2017р., що підтверджується відміткою про отримання вхідної кореспонденції.

У відповідності до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Враховуючи, що заяву боржника про фактичне виконання рішення орган державної виконавчої служби отримав 21.11.2017 р., питання закінчення виконавчого провадження № 43440314 підлягало вирішенню згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в той же день.

Однак державний виконавець у встановлений строк відповідного рішення не прийняв, листом від 23.11.2017р. призначив виконання вимог виконавчого документу на 08.12.2017р., про наявність будь-яких інших перешкод для закінчення виконавчого провадження (окрім неправомірної вимоги щодо знесення кутового стовпчика) боржників не повідомив, а тому допустив неправомірну бездіяльність, яка полягає у незакінченні виконавчого провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., на підставі якого видано виконавчий документ.

Щодо вимог заявника (боржника) про зобовязання державного виконавця Дробного А.М. закінчити виконавче провадження № 43440314, суд задовольняє її частково, й виходить із того, що вирішення питання про закінчення виконавчого провадження відповідно до ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» віднесено до виключної компетенції державного виконавця. Оскільки предметом судового розгляду питання про наявність будь-яких інших перешкод для закінчення виконавчого провадження (окрім неправомірної вимоги щодо знесення кутового стовпчика) не було (в тому числі щодо оцінки повноти виконання рішення суду в частині знесення бетонної основи металевої огорожі, з приводу чого складались акти державного виконавця від 06.04.2016р. та від 28.10.2016р.), й остаточну оцінку повноти виконання виконавчого документу належить дати державному виконавцю, а тому останнього слід зобовязати розглянути питання про закінчення виконавче провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., на підставі якого видано виконавчий документ.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_5 на дії (бездіяльність) державного виконавця Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6, яка полягає у незакінченні виконавчого провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., на підставі якого видано виконавчий документ.

Зобовязати старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 розглянути питання про закінчення виконавче провадження № 43440314 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з виконанням рішення Личаківського районного суду м. Львова від 17.07.2013р., на підставі якого видано виконавчий документ.

В решті вимог скарги відмовити у звязку з їх безпідставністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мармаш В. Я.