Справа № 199/1760/17
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування позову зазначив, що державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори видав позивачу свідоцтво про право на спадщину на ? частину домоволодіння по вул. 282 по вул.. Передовій у м. Дніпро після смерті матері та свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаного вище домоволодіння після смерті батька.

До опису домоволодіння державним нотаріусом не були включені господарсько-побутові будівлі: гараж літ. В площею 25, 2 м2 збудовані батьками у 1968 році та сарай літ. Д та літ. Е. збудовані у 1991 році.

Позивач зазначає, що під час проведення будівельних робіт з будівництва гаражу та сараїв були дотримані будівельні, архітектурні , санітарні та екологічні норми.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати за ним право власності на гараж під літ. В; сараї літ. Д та літ. Е та зобовязати Четверту дніпропетровську державну нотаріальну контору внести зміни до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно , а саме: опис об»єкта нерухомого майна доповнити гаражем літ В. сараями-літ. Д та Е.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив заперечення на позов.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину на ? частину домоволодіння по вул. 282 по вул.. Передовій у м. Дніпро після смерті матері та свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину вказаного вище домоволодіння після смерті батька.

До опису домоволодіння державним нотаріусом не були включені господарсько-побутові будівлі: гараж літ. В площею 25, 2 м2 збудований батьками у 1968 році; сарай літ. Д та літ. Е. збудовані у 1991 році.

Відповідно до ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами і призначена для постійного у ній проживання.

Статтею 381 ЦК України встановлено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

З матеріалів справи убачається, що позивачу видані свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння, яке складається із житлового будинку для проживання з господарсько-побутовими будівлями.

Згідно довідки Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» дніпропетровської обласної ради від 06.11.2017 року № 15250, домоволодіння по вул.. Передова, 282 у м. Дніпрі складається з : житлового будинку літ. А-1; вбиральня літ. Ж; споруди №1-10, 1 згідно відповідного штампу будівлі, гараж літ. В та сараї літ. Д, Е побудовані самовільно, в літ А-1самовільно. в літ. А-1 приміщення №1-2 переобладнане.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети , або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Так, як будівлі, на які позивач просить визнати право власності, є самочинно збудованими та не були введені в експлуатацію за життя спадкодавців, то відповідно у спадкоємця після померлих батьків право власності на самочинно збудовані споруди не виникло.

Відповідно до п. 4.15.Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після отримання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу 1 цього Порядку та перевірки заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 4.15. Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.»;

Так, як позивач не надав державному нотаріусу документів, які посвідчують право власності спадкодавців на спірне майно, зважаючи , що спірні будівлі та споруди збудовані самочинно, суд вважає, що право власності спадкоємця не підлягає захисту та державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори правомірно не включив до складу спадщини господарсько-побутові будівлі, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 371, 376, 384 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595, ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, про внесення змін до запису державного реєстру речових прав на нерухоме майно, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г. Скрипник