Справа № 443/2008/16-ц Провадження № 2/443/410/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новострілищанської селищної ради Жидачівського раойну Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4. Свої вимоги мотивує тим, що її батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак не надала правовстановлюючих документів на житловий будинок, а тому приватний нотаріус листом № 70-1/02-14 від 23 листопада 2016 року відмовила їй у видачі свідоцтва про праву на спадщину на вказане майно. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить позов задовольнити.

Від представника відповідача Козяр Г.І., до суду надійшла заява про слухання справи у відсутності представника Новострілищанської селищної ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідоно до с. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до положень ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та додані до неї письмові документи, об`єктивно оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09 лютого 2016 року в м. Львів.

Згідно витягу з погосподарських книг Кніселівської сільської ради № 1767 від 26.10.2016 року, виданого Новострілищанською селищною радою Жидачівського району Львівської області, станом на 30.06.1990 року будинковолодіння АДРЕСА_3) в селі Бертишів Жидачівського району Львівської області, належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4, члени: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 року та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - проживала до 1987 року. Станом на 30 червня 1990 року в даному господарстві ніхто зареєстрований не був і не проживав.

Згідно довідки № 1766 від 26.10.2016 р., виданої виконкомом Новострілищанської селищної ради Жидачівського району Львівської області, в селі Бертишів Жидачівського району Львівської області рахується господарство, власником якого був ОСОБА_4, який не проживав та не був зареєстрований на території Кніселівської сільської ради. Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Кніселівської сільської ради не посвідчувався. Заборони та арешту на спадкове майно немає.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до п.6, "а" Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Згідно з п.6 "г" даної постанови, відповідно до ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990 року.

Відтак, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року головою і останнім членом колгоспного двору був ОСОБА_4.

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 31.10.2016 року, серія НОМЕР_2, житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_4 складається з житлового будинку загальною площею 51.0 кв.м., житлова площа 43.4 кв.м., (А-1); веранди (а1); сходів (а2); вбиральні (Б); сараю (В); погребу (Г); навісу (Д), колодязя (к), огорожі 1, воріт 2..

Згідно матеріалів спадкової справи № 02/2016, відкритої після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_1 являється дочкою померлого, а відтак єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, яка прийняла спадщину після його смерті, оскільки інша донька померлого - ОСОБА_8 подала заяву про відмову від спадщини. ОСОБА_1 23 листопада 2016 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 та на грошовий вклад на зарплатному картковому та пенсійному картковому рахунках.

Листом № 70-1/02-14 від 23 листопада 2016 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Соколюк Н.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про праву на спадщину на житловий будинок та приналежні до нього господарські споруди, що розташовані по вул. АДРЕСА_5, яке відносилося до колгоспного двору, власником якого був ОСОБА_4.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. АДРЕСА_5 належав ОСОБА_4, як голові колгоспного двору, правовстановлюючі документи на нього відсутні.

Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позбавляє можливості позивачку належним чином прийняти спадщину після смерті батька, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Доскладу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка, являючись спадкоємицею першої черги за законом є такою, що прийняла спадщину після смерті батька, а відсутність Свідоцтва про право власності на житловий будинок не може бути перешкодою для оформлення її спадкових прав.

Таким чином, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок по вул. АДРЕСА_5, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко