АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6814/17 Справа № 203/2073/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1777 грн., щомісячно, починаючи з 08 червня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1777 грн. (а.с.35-37).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення суду задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі (а.с.39-41).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 17.02.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.10.2013 року (а.с.5,6).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3,4).

З доводів, викладених в позовній заяві та в запереченнях відповідача вставлено, що між сторонами не досягнуто домовленостей щодо порядку утримання їх дітей, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом в порядку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керуючись ч. 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 184 СК України, виходив із того, що відповідач є здоровим та працездатним, зареєстрований, як фізична особа-підприємець та отримує доходи, а тому здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Визначаючи розмір стягнення аліментів, суд першої інстанції враховуючи розмір доходів відповідача; максимальний розмір відрахувань із заробітку особи при стягненні аліментів, встановлений ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»; розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також спільний обовязок батьків щодо утримання дітей, прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей в єдиній частці в сумі 1777 грн. (по половині прожиткового мінімуму в розмірі 888 грн. 50 коп. на кожну дитину), починаючи з 08.06.2017 року (дня предявлення позову) та до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, доводи ж апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Із змісту чинних на час ухвалення рішення суду норм матеріального закону та їх розяснень вбачається таке.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статті 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Так, згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог ч. 5 7 ст. 181 СК. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у ст.. 194 - 197, 274 СК.

Окрім цього, відповідно до змісту чинної на даний час редакції ст. 182 СК України (з 8.07.2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» складає для дітей віком до 6 років 1426 грн., з 1 грудня такий становитиме 1492 грн.; для дітей віком від 6 до 18 років 1777 грн., з 1 грудня такий становитиме 1860 грн.; те, що обовязок утримання дітей покладено на обох батьків, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно визначено розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей сторін.

Згідно з ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведеного вбачається, що на ОСОБА_4, як позивача по справі, покладається обовязок доказування розміру аліментів, що підлягають стягненню, з урахуванням ч.1 ст.182 СК України. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження матеріального становища дитини або інших істотних обставин, які б обґрунтовували розмір аліментів.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними, а саму скаргу слід відхилити, рішення ж суду як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: