УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в

м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня

2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області

від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 12 листопада 2008 року о 08 годині

30 хвилин при виконанні посадових обов'язків спеціаліста з формовки товариства з обмеженою відповідальністю «Династія Україна» (далі - ТОВ «Династія Україна»), з нею стався нещасний випадок, у зв'язку з чим вона отримала травматичне відсічення нігтьової фаланги ІІ пальця лівої кисті з дефектом м'яких тканин.

06 листопада 2012 року складено акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

У зв'язку з виробничою травмою висновком МСЕК від 12 березня

2013 року їй первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності у розмірі 5 % з 04 березня 2013 року безстроково.

Посилаючись на ліквідацію ТОВ «Династія Україна» без правонаступника, просила суд стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (далі - ВВД ФССНВВПЗ України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області) моральну шкоду у розмірі 16 000 гривень, спричинену нещасним випадком.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ВВД ФССНВВПЗ України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2 000 гривень.

В іншій частині в позові відмовлено.

Стягнуто з ВВД ФССНВВПЗ України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року в частині розподілу судових витрат по справі скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Ухвалено судові витрати у розмірі 640 копійок компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ВВД ФССНВВПЗ України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України обов'язок з відшкодування моральної шкоди працівнику покладається на власника або уповноваженого органу підприємства у разі порушення законних прав працівника, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з п. 3 розд. ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату непрацездатності» (у редакції, чинній на час ліквідації

ТОВ «Династія Україна») уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим Законом підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами і організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Встановивши, що підприємство, яке зобов'язано відшкодувати моральну шкоду позивачу у зв'язку з отриманою нею травмою на виробництві, ліквідовано без правонаступника, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача обов'язку з відшкодування моральної шкоди, розмір якої вірно визначений, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості відповідно до положень ст. 23 ЦК України та з урахуванням характеру отриманої травми, відсотку втрати професійної працездатності, стану здоров'я потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та можливості такого відновлення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, апеляційний суд виходив з того, що сторони у справі звільнені від сплати судового збору на підставі пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а тому правомірно вважав, що судові витрати компенсуються за рахунок держави відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з чим відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 березня 2017 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня