Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2419/17
Провадження №: 2/332/1086/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя звернулося ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21.05.2017 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1, по вул.Лізи Чайкіної в м.Запоріжжі, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці, внаслідок чого скоїв наїзд на опору повітряної лінії №9, електропередачі ПЛ-0,4 кВ від ТП 812 рб.3, що належить ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.122-4 та ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Внаслідок ДТП вищевказана опора ПЛ-0,4 кВ ТП 812 рб.3 була розбита, що підтверджено Актом виконаних робіт від 22.05.2017 року, тому позивач просить стягнути з відповідача, як з особи винної у ДТП, на його користь матеріальні збитки в сумі 8041,00 гривень та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, просила суд задовольнити вимоги у повному обсязі, наполягаючи, що саме ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що на момент скоєння ДТП, а саме, 21.05.2017 року, він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», працював на посаді водія автотранспортних засобів. Автомобіль «MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1 знаходить у підприємства на підставі договору оренди. На виконання своїх службових обовязків за ним, відповідним наказом ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», було закріплено зазначений вище автотранспортний засіб. Таким чином, він, керуючи 21.05.017 року вказаним автомобілем, втілював саме волю свого роботодавця та виконував покладені на нього трудові обовязки. У звязку з чим вважає, що вимоги предявлені до неналежного відповідача, що є наслідком відмови у позові.

Заслухавши представника позивача та відповідача, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі наданих сторонами доказів судом встановлені наступні обставини.

12.07.2017 року по вул.Лізи Чайкіної в районі будинку 64 в м.Запоріжжі сталася ДТП за участю водія автомобіля «MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, який, не впевнившись в безпеці, скоїв наїзд на стовп електромереж, після чого покинув місце ДТП. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.07.2017 року ОСОБА_2 піддано адміністративному стягненню за ст.ст.122-4, 124 КупАП (а.с.6)

Відповідно до акту виконаних робіт від 22.05.2017 року, витрати на відновлення опори №9, ВЛ 0,4 ТП 812 рб.3. склали 8041,00 гривень (а.с.5).

23.09.2016 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська Страхова група» та ТОВ «Умвельт Україна» було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4856715, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1 (а.с.31).

Відповідно до довідки ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» від 12.10.2017 року №19/д, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно працює в ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» водієм автотранспортних засобів 2-го класу у відділі логістики з 01.07.2016 року (наказ №80-к від 30.06.2017 року) та по теперішній час (а.с.32).

Згідно з наказом ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» від 18.05.2017 року №82 «Про закріплення водіїв за автомобілями» з метою забезпечення безпеки, технічної готовності та збереження рухомого складу, наказано закріпити водіїв за автомобілями відповідно до списку (додаток №1) (а.с.33).

Відповідно до витягу з додатку орендований ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» автомобіль «MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1, закріплений за ОСОБА_2 (а.с.34).

Як вбачається з подорожнього листа вантажного автомобілю №001250 від 21.05.2017 року, виданого ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», автомобіль НОМЕР_2, водій ОСОБА_2,виїхав з гаражу фактично о 5-30 годині та повернувся до гаражу фактично о 17-50 годині (а.с.43).

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як вбачається з приписів ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на момент ДТП, що сталася з його вини 21.05.2017 року, працював водієм у ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» , та виконував покладені на нього трудові обовязки, про що свідчать довідка зазначеного підприємства, наказ про закріплення автотранспорту, подорожній лист.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах із ТОВ «Умвельт-Запоріжжя» та на виконання трудових обовязків керував автомобілем«MAN TGA«33350», державний номер НОМЕР_1, орендованим ТОВ «Умвельт-Запоріжжя», суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі.

За правилами ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згодний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів. Суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

За змістом ст.ст.11, 33 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача (правова позиція Верховного Суду України в постанові від 21 січня 2015р. справа №6-204цс14).

Представник позивача у судовому засіданні, після додаткового розяснення судом вищезазначених положень законодавства, наполягав на тому, що саме ОСОБА_2 є належним відповідачем у справі, тобто позивач розпорядився своїми процесуальними правами на свій розсуд, клопотання про заміну відповідача чи залучення співвідповідача не подавав.

Встановивши, що позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем або притягнення співвідповідача, з урахуванням принципу диспозитивності, вважає необхідним ухвалити рішення про відмову у позові, оскільки позов предявлено до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права на звернення до суду із позовом до особи, яка має відповідати за цим позовом.

Враховуючи вимоги ст.88 ЦПК України, суд залишає судові витрати за позивачем, оскільки в позові відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.3,4,10,11,27,57- 61,212-215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовленні в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20.11.2017 року. Повний текст рішення виготовлено протягом пяти днів.

Суддя Л.В.Безлер