Провадження № 2-з/752/2139/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

13.12.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Конельської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року відкрито провадження у даній справі.

29 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про забезпечення позову, в якій просить заборонити ОСОБА_2 чинити дії щодо перешкоджання йому у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також надати можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти з дитиною. Заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви.

Вислухавши думку відповідача, яка заперечувала проти задоволення заяви про забезпечення позову, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 як батько малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся у суд з позовом до ОСОБА_3 (ОСОБА_3.) про вирішення спору щодо участі батька у вихованні дитини.

У поданому клопотанні про забезпечення позову позивач просить заборонити ОСОБА_2 чинити дії щодо перешкоджання йому у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також надати можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти з дитиною.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до приписів статей 141, 153 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов"язків щодо дитини, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов"язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини - частина 1 -3 статті 157 СК України.

Враховуючи вимоги закону щодо права батьків на особисте спілкування з дитиною, відсутність будь-яких випадків, коли законом обмежено право позивача на спілкування з дитиною, суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони ОСОБА_4 (матері дитини) чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_1 (батьку дитини) у спілкуванні з малолітньої донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню за відсутності правових підстав.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею - задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_4 (матері дитини) чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_1 (батьку дитини) у спілкуванні з малолітньої донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Києва, іден. номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Києва, іден. номер НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя