Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2017 Справа №607/17248/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Грицака Р.М.,

за участі секретаря Чех Ю.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, зустрічний позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору та додатків до кредитного договору частково недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Порше Мобіліті» звернулося в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 15.05.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (Компанія) та ОСОБА_3 (позичальник) укладено Кредитний договір № 50008675 (далі Договір) відповідно до якого товариство надало ОСОБА_3 кредит у сумі 268700,46 гривень, що еквівалентно на дату укладання Договору 32957,25 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель марки модель СС, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013, а відповідач прийняла кошти та зобовязалася, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі, сплатити проценти за використання Кредиту, а також інші платежі відповідно до умов Договору. Згідно п. 1.6. Умов кредитування, виконання зобов'язання ОСОБА_3 за цим Договором забезпечується заставою майна, відповідно до укладеного сторонами Договору застави транспортного засобу № 50008675 від 28.05.2013 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором відповідачем ОСОБА_3 було передано у заставу автомобіль марки VW, модель марки СС, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 358267,287 грн. Крім того в рахунок забезпечення виконання грошових зобовязань ОСОБА_3 сторони також домовились про надання останньою додаткових способів забезпечення за вказаним кредитним договором виконання зобов'язань за Договором у вигляді поруки третіх осіб. Поручителем ОСОБА_3 за Договором виступив ОСОБА_4, який підтвердив ознайомлення з умовами Договору шляхом його підписання. В Кредитному договорі сторони погодили, що усі платежі за Договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до п. 1.3. Загальних умов кредитування. Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов Сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється відповідачем ОСОБА_3 у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця. Невиконання ОСОБА_3 своїх обов'язків з оплати чергових щомісячних платежів, а саме за лютий 2015 року в розмірі 12177,67 грн. та в березні 2015 року в розмірі 17465,50 грн. з повернення кредиту призвело до виникнення заборгованості за кредитом в сумі 29643,17 грн. У зв'язку з систематичним невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного договору 03.04.2015 р. позивачем було направлено вимогу (повідомлення) відповідачам щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором № 50008675, яка залишилася без належного реагування. Станом на 12 жовтня 2015 року, сума заборгованості за Кредитом, становить 709 013, 53 грн. з яких: 613620, 79 грн. основний борг та 95 392, 74 грн. - плата за користування кредитом. Крім того у звязку з невиконанням боржниками грошових зобовязань позивачем нараховано штраф у розмірі 97 629, 62 грн., пеню у розмірі 5 047, 48 грн., 3 % річних у розмірі 1514, 26 грн., інфляційні втрати у розмірі 10704, 19 грн., а також збитки в розмірі 60 372, 51 грн. понесені позивачем для відновлення його прав порушених відповідачами. Тому просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50008675 від 15.05.2013 р. у розмірі 884 281, 59 грн., звернути стягнення на предмет застави (транспортний засіб марки модель СС, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013), що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 358 267, 28 грн. згідно Договору застави транспортного засобу від 28.05.2013 р. Також просить покласти на відповідачів судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася в суд з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсним Кредитного договору № 50008675 від 15.05.2013 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „Порше Мобіліті" та ОСОБА_3 в частині визначення грошового еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в іноземній валюті, визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, зазначеному в договорі, відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування. Також просить визнати недійсним графік погашення кредиту, як додаток до зазначеного кредитного договору. Крім того просить визнати недійсним пункт 1.3.1 додатку до кредитного договору під заголовком „Загальні умови кредитування" та визнати недійсними умови в частині визначення порядку початку перебігу строку дострокового повернення кредиту, відповідно до абз. 2 ст. 3.3. Загальних умов кредитування кредитного договору. В обґрунтування заявлених вимог посилається на несправедливість, в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», вказаних умов кредитного договору, зокрема, на підставі ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у звязку з забороною з 16.10.2011 р. надання споживчих кредитів в іноземній валюті, а також вважає, що положення Кредитного договору є несправедливим та нерівноправним по відношенню до позичальника. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Порше Мобіліті» позовні вимоги за заявленим позовом підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі, зустрічного позову не визнав, та просить відмовити в його задоволенні посилаючись на його необґрунтованість а також фактичне дієве виконання обома сторонами умов кредитного договору. Представник відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов ТОВ «Порше Мобіліті» не визнав, та просить відмовити в його задоволенні, з підстав наведених у поданому письмовому запереченні, зустрічний позов про визнання кредитного договору та додатків недійсними підтримав та просить його задовольнити з викладених у ньому підстав та мотивів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов заявлений ТОВ «Порше Мобіліті» (а.с.1-13 т.2 уточнена позовна заява) про звернення стягнення на предмет застави таким що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов відповідача ОСОБА_3 про визнання частково недійсним кредитного договору, графіку погашення заборгованості та додатку до кредитного договору таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як встановлено в судовому засіданні 15.05.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (Компанія) та ОСОБА_3 (Позичальник) було укладено Кредитний договір № 50008675, в якому зазначено, що Договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні Кредиту. На підставі та на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного Кредитного договору, позивач надав відповідачу ОСОБА_3 кредит у розмірі 268700 грн. 46 коп. - еквівалент суми кредиту в іноземній валюті складає 32957 доларів 25 центів США на дату укладення договору зі сплатою процентної ставки в розмірі 9,90 %, яка є змінною відповідно до п. 2.3 Загальних умов кредитування. Згідно з п. 1.4.2. та пп. 2.4., 2.5. Умов кредитування, повернення Кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та терміни встановлені Графіком погашення кредиту по Договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого Позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається: із 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів) відповідно до Графіку погашення кредиту. Відповідно до п. 3.2.1. Умов кредитування, у випадку порушення позивальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць, компанія має право визнати термін повернення Кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Договору. Згідно із умовами п. 3.3. Договору, позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанією) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних-осіб-підприємців та юридичних осіб). Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. Відповідно до п. 1.6. Загальних умов, зобовязання відповідача ОСОБА_3В перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором від 15.05.2013 року забезпечено Договором застави №50008675 від 28.05.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за №409 , згідно з умовами якого заставодавець ОСОБА_3В надала в заставу автомобіль марки VW, модель марки СС, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 358267,287 грн.

Крім того в рахунок забезпечення виконання грошових зобовязань ОСОБА_3 сторони також домовились про надання останньою додаткових способів забезпечення за вказаним кредитним договором виконання зобов'язань за Договором у вигляді поруки третіх осіб. Поручителем ОСОБА_3 за Договором виступив ОСОБА_4, який підтвердив ознайомлення з умовами Договору шляхом його підписання. (т.1 а.с. 22). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Вищевказана норма закону не містить заборони на визначення грошового зобов'язання у гривні із зазначенням еквіваленту суми зобов'язання в іноземній валюті. Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену ст. 15 і 23 цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що п. 1.1. Загальних умов кредитування позивач зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_3 кредит у сумі, визначеній у договорі, у національній валюті України та сторони встановлюють відповідний еквівалент суми кредиту у доларах США. У п. 1.3. вказаних умов зазначено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником, відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання Компанією коштів на основі діючого обмінного курсу валюти. Крім того, п. 1.3.1. вищевказаних умов встановлено, що позичальник має сплачувати платежі з повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно виставлених Компанією рахунків у гривні, розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту та враховується як коригування суми процентів, які підлягають сплаті. Таким чином, зазначеними положеннями кредитного договору підтверджується надання кредиту позичальнику у національній валюті України, що станом на день укладення кредитного договору становило визначений сторонами еквівалент грошових коштів в іноземній валюті та коригування суми процентів здійснюється в інтересах обох сторін, отже відповідає принципам справедливості та добросовісності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України). Аналіз зазначених норм свідчить про те, що національна валюта України є єдиним законним платіжним засобом на території України, проте вони не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань у національній валюті України з посиланням на еквівалент суми зобов'язання в іноземній валюті. Виходячи з викладеного вище, твердження відповідача-позивача ОСОБА_3, щодо суперечності певних положень кредитного договору укладеного між сторонами вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тобто є необґрунтованими. Доводи відповідача-позивача ОСОБА_3 про невиконання відповідачем ТОВ «Порше Мобіліті» вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в частині надання їй на момент укладання договору вичерпної інформації про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту та попередження про валютні ризики під час виконання зобовязання, суд вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються підписанням ОСОБА_3 кредитного договору та його невідємних додатків: Графіку погашення платежів та Загальних умов кредитування умов та реальним виконанням позичальником умов договору шляхом сплати щомісячних платежів. Крім того зі змісту кредитного договору вбачається, що графік погашення кредиту містить вичерпну інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом. Положення Загальних умов кредитування містять достатню інформацію про надання позичальнику інформації передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів» та попередження про валютні ризики під час виконання зобовязання. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», «несправедливі умови договору» це умови договору, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Аналізуючи норму ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Суд критично оцінює посилання відповідача-позивача ОСОБА_3 на несправедливість та нерівноправність по відношенню до позичальника пункту 1.3.1 додатку до кредитного договору під заголовком „Загальні умови кредитування" яким погоджено порядок визначення початку строку перебігу дострокового повернення кредиту. Аналізуючи умови кредитного договору, наведені сторонами доводи, суд не вбачає наявності дисбалансу договірних прав та обовязків сторін та несправедливих умов пунктів кредитного договору, як і підстав для визнання недійсним спірного кредитного договору чи окремих його положень, а тому суд вважає, що в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-40цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 549, 625 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями п. 1.4.2. Загальних умов Сторони погодили, що повернення Кредиту здійснюється позичальником у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця. До 10 числа кожного місяця ТОВ «Порше Мобіліті» надсилає позичальнику відповідні рахунки для сплати чергового платежу відповідно до Графіка погашення кредиту. Черговий платіж підлягає сплаті у строк відповідно до Графіка погашення кредиту (п. 1.4.3. Загальних умов). Позивачем, відповідно до п. 1.4.3. Загальних умов, були виставлені відповідачу ОСОБА_3 відповідні рахунки на оплату чергових (щомісячних) платежів за лютий-березень 2015 року, які в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Кредитного договору, залишилися несплаченими позичальником внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 29643,17 грн., з яких частково несплачений щомісячний платіж за лютий 2015 року в розмірі 12177,67 грн. та 17465,50 грн. несплачений щомісячний платіж за березень 2015 року. Виходячи з суми прострочених платежів за лютий-березень 2015 року позивачем станом на 15.11.2016 року відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в розмірі 1514,26 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання, а також 10704,19 грн. - інфляційних втрат за період прострочення. Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Нормами ч. 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Поняття неустойки визначено в ч. 1 ст. 549 ЦК України, за якою неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом п. 8.1. Загальних умов, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення Кредиту та/або Додаткового Кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту, Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Враховуючи допущені з боку відповідача ОСОБА_3 прострочення по сплаті чергових платежів, позивачем згідно з п. 8.1. Загальних умов та вимог чинного законодавства, нарахована пеня на загальну суму 5047 грн. 48 коп. за Кредитом. Розмір пені розраховано як 10% на кількість днів прострочення за платежем. Відповідно до Кредитного договору між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» як страховиком та ОСОБА_3 як страхувальником укладено Договір добровільного страхування № 28-0199-13-00492 від 23.05.2013 року. Вигодонабувачем за цим договором виступає ТОВ «Порше Мобіліті».( т. а.с. 57).

Пунктом 5.5. Загальних умов визначено, що позичальник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, протягом усього строку дії Кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована Компанією. Положеннями п. 5.6. Загальних умов передбачено, що у випадку порушення Позичальником умов п. 5.5. Загальних умов, Кредитор (Компанія) на власний розсуд укладе такий договір страхування від власного імені або від імені Позичальника та здійснить сплату страхових платежів, передбачених таким договором, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує Компанії витрати, понесені останньою у зв'язку з виконанням даного доручення. Згідно розрахунку складеного позивачем ТОВ «Порше Мобіліті» у Позичальника ОСОБА_3 в період з лютого 2015 року по листопад 2016 року виникла заборгованість по відшкодуванню страхових платежів в порядку п. 5.6. Загальних умов кредитування на загальну суму 34922,13 грн. (з врахуванням ПДВ 41906,55 грн.), які були сплачені на користь страховика ТОВ «Порше Мобіліті». Проведення відповідних виплат підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме копіями платіжних доручень, рахунків фактури та додатків до них.

Відповідно до п. 8.4. Договору, у випадку порушення позичальником вимог п. 5.5. Договору, включаючи, але не обмежуючись випадками несплати сум страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, позичальник сплачує на вимогу компанії штраф в розмірі 15% від Суми кредиту. За порушення відповідачем ОСОБА_3 вимог п. 5.5 Договору позивачем нараховано штраф в розмірі 40 305, 07 грн. (268 700, 46 грн. сума кредиту * 15% ). В положеннях п. 3.2. Загальних умов Сторони погодили, що ТОВ «Порше Мобіліті» має право достроково вимагати повернення Кредиту та Додаткового Кредиту, серед іншого, у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування Кредитом на строк більше ніж 1 (один) календарний місяць (п. 3.2.1. Загальних умов). 03.04.2015 року на адресу відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 направлено Вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення Кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором за № 50008675 (надалі - Вимога), якою Позивач вимагав дострокового повернення Суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов Договору, яка станом на дату направлення вимоги становила 704975,31 грн. Зазначеними Вимогами позивач повідомив відповідача ОСОБА_3, що у випадку неповернення Суми кредиту та заборгованості протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання цієї Вимоги, відбудеться примусове їх стягнення, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий ТОВ «Порше Мобіліті» у заставу. Також, у вимозі звернуто увагу відповідача ОСОБА_3 на ту обставину, що заборгованість по Сумі кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти, її розмір підлягає зміні відповідно до показників обмінного курсу та буде перераховано на дату подання позову. Однак, вимога позивача щодо дострокового повернення Кредиту у встановлені строки відповідача ОСОБА_3 отримана не була та повернута листом за закінчення терміну зберігання, що підтверджується відміткою на конверті ДП «Укрпошта». Пунктом. 8.2 Загальних умов передбачено, що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3 Позичальник сплачує Компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. На підставі зазначено пункту Кредитного договору позивачем нараховано відповідачу ОСОБА_3 штраф в розмірі 53740,09 грн., що становить 20% річних від суми наданого кредиту 268700,46 грн.

Пунктом 8.3. Загальних умов передбачено, що за кожен випадок порушення Позичальником умов ст. ст. 5.1 - 5.4 позичальник сплачує компанії штраф в українських гривнях у розмірі еквіваленту 20 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією першої вимоги щодо сплати, та відповідно у розмірі еквіваленту 25 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією другої вимоги щодо сплати, та у розмірі еквіваленту 30 дол. США за обмінним курсом банку, зазначеному у Кредитному договорі, на момент направлення Компанією третьої вимоги щодо сплати. У звязку з порушенням позичальником своїх зобов'язань, вказаних в статтях 5.1. 5.2. 5.3. 5.4. позивачем було направлено, окрім інших, наступні вимоги: нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок-фактура № 00244768 від 17.02.2015 р. (сума штрафної санкції складає 832, 48 грн.); нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок-фактура № 00246192 від 04.03.2015 р. (сума штрафної санкції складає 951, 28 грн.); нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок-фактура № 00251148 від 18.03.2015р. (сума штрафної санкції складає 890, 64 грн.); нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок-фактура № 00252954 від 03.04.2015 р. (сума штрафної санкції складає 910, 06 грн.).

Загалом відповідно до п. 8.3 Умов кредитування позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в розмірі 3584,46 грн. Пунктом 8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною Стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. У зв'язку з невиконанням умов Договору відповідачами, позивач скористався своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства розпочати процедуру звернення стягнення на Предмет застави у примусовому порядку та процедуру повернення заборгованості за Договором. 23.06.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було вчинено виконавчий напис зареєстрований за № 708, щодо звернення стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки VW, модель марки СС, кузов № НОМЕР_1, обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013, державний номер ВО 2030ВВ з метою задоволення вимог ТОВ «Порше Мобіліті» за Договором № 50008575 у розмірі 708 500, 39 грн. ТОВ «Порше Мобіліті» за вчинення зазначеного виконавчого напису сплачено кошти в сумі 3250,00 грн., а з урахуванням ПДВ 3900,00 грн., що підтверджується рахунком №41 від 23.06.2015 року та Платіжним дорученням №50008271 від 26.06.2015 року. Як встановлено в судовому засіданні звернення стягнення на предмет застави не здійснено, заборгованість за Договором відповідачами не сплачена. 01.08.2011 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М»» укладено Договір про надання колекторських послуг.

З метою захисту та відновлення своїх порушених прав позивач звернувся до ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» - для супроводження процесу повернення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави, відкриття та супроводження виконавчого провадження, вартість послуг якого вартувало 2565,96 грн. з урахування ПДВ.

09.06.2010 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ТОВ «Юридична фірма ОСОБА_2» укладено - Договір про надання юридичних послуг №17/2010. Додаткову угоду №47 від 15.01.2013 року та Додаткову угоду №224 від 10.08.2015 року. Згідно із Заявкою на надання послуг № 302 від 06.10.2015 року вартість юридичних послуг з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до Договору №50008675 та представництва інтересів позивача у суді, 10 000 грн. 00 кой., які оплачені позивачем згідно платіжного доручення №50009372 від 15.10.2015 року, крім того позивач сплатив ПДВ в розмірі 2000 грн., як платник податку.

Згідно позовної заяви витрати в розмірі 18465,96 грн. сплачені за вчинення виконавчого напису та оплати послуг зазначених вище товариств, а також 41906,55 грн. (включаючи ПДВ в розмірі 6984,42 грн.) сплачених як страхові платежі, позивач вважає збитками понесеними у результаті порушення його прав відповідачами. Загальна сума збитків нарахована позивачем становить 60 372, 51 грн. Згідно розрахунків складених позивачем загальна заборгованість за Кредитним договором № 50008675 від 15.05.2013 року, станом на 15.11.2016 року становить 884 281, 59 грн. з яких основна сума заборгованості за Кредитом - 709 013, 53 грн., збитки - 60 372, 51 грн., штрафи на суму 97 629, 62 грн., пеня - 5 047, 48 грн., 3 % річних у -1514, 26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10704, 19 грн. Згідно висновку №162/16-22 від 16.09.2016 року складеного експертом ТВКНДІСЕ ОСОБА_7 за результатами судово-економічної експертизи заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №50008675 від 15.15.2013 року станом на 15.10.2015 року становить 167142,04 грн. Суд критично оцінює визначену експертом суму заборгованості по кредиту, оскільки з тексту висновку вбачається, що розрахунки експертом проведені без застосування еквіваленту суми кредиту в доларах США, як передбачено умовами Кредитного договору укладеного між сторонами. Проведення розрахунку без врахування валютного еквіваленту підтверджено і поясненнями експерта ОСОБА_7 наданими у судовому засіданні. Пунктом 8.5 Загальних умов кредитування визначено, що збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції. Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно п.196.1.3. ст. 196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Таким чином враховуючи те, що відповідно до п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України виплата страхових платежів не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, операція з отримання таких страхових платежів чи операція з їх виплати не змінює суму податкового кредиту або податкових зобов'язань ані у застрахованої особи, ані у потерпілої особи, шкоди якій завдано, ані у страхової компанії (страховика). Аналізуючи ч.2 ст.22 ЦК України, п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України та зміст позовних вимог, суд вважає, що вказані позивачем витрати в розмірі 18465,96 грн. сплачені за вчинення виконавчого напису та оплати послуг товариства за надання юридичних послуг, а також податок сплачений позивачем на додану вартість в розмірі 6984,42 грн. при оплаті страхових платежів не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, а тому правових підстав для стягнення коштів в розмірі 25450,38 грн. немає.

Обґрунтованою, такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, умовах договору укладеного між сторонами та підтверджена матеріалами, суд вважає заборгованість за Кредитним договором № 50008675 від 15.05.2013 року в розмірі 858 831,21 грн. Відповідно до ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст. 598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 5.2. Договору застави, задоволення вимог Заставодержателя здійснюється шляхом добровільної передачі Предмета застави у власність Заставодержателя або шляхом звернення стягнення на Предмет застави. Приписами ч. 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Нормами ч. ч. 1,2 ст. 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Реалізація Предмета застави, на який звернене стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде узгоджено Сторонами або дозволено законодавством. Початкова ціна Предмета застави для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі, визначеному в пункті 1.1. цього Договору, або, за вимогою Заставодержателя, визначається незалежними суб'єктами оціночної діяльності, призначеними Заставодержателем (п. 5.4.1. Договору застави). Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги дійсність та обовязковість умов кредитного договору від 15.05.2013 року та договору застави від 28.05.2013 року, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог первісного позову, шляхом звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб марки модель СС, кузов № НОМЕР_1, (обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013), що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом його реалізації на прилюдних торгах відповідно до положень Закону України Про виконавче провадження та Закону України «Про заставу» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», за Кредитним договором № 50008675 від 15.05.2013 р. у розмірі 858 831, 21 грн. з яких основна сума заборгованості за Кредитом - 709 013, 53 грн., збитки 34922,13 грн., штрафи на суму 97 629, 62 грн., пеня - 5 047, 48 грн., 3 % річних в сумі 1514, 26 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10704, 19 грн. В силу вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» слід стягнути судові витрати в сумі 11630, 24 грн. (по 5815,12 грн. з кожного). В задоволенні решти позовних вимог заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» слід відмовити. В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору та додатків до кредитного договору частково недійсними слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 524, 526, 530, 536, 549, 553, 554, 572, 585, 586, 589, 610, 623,624,625, 638, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про захист прав споживачів» та ст.ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1; інд.н. НОМЕР_3; 23.07.1979 р.н.) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2, інд.н. НОМЕР_4; 03.03.1962 р.н.) перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», за Кредитним договором № 50008675 від 15.05.2013 р. у розмірі 858 831, 21 грн., - звернути стягнення на предмет застави (транспортний засіб марки VW модель СС, кузов № НОМЕР_1, (обєм двигуна 1 968 куб. см., рік випуску 2013) що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість у розмірі 358 267, 28 грн. згідно Договору застави транспортного засобу від 28.05.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судові витрати в сумі 11630, 24 грн. (по 5815,12 грн. з кожного).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору та додатків до кредитного договору частково недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_8