Справа № 444/2774/17
Провадження № 2/444/1280/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

22 грудня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

секретар судового засідання Луців І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туринка» про визнання права власності на рухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на рухоме майно.

Свої позовні вимоги, які позивач підтримав в судовому засіданні, мотивує тим, що позивачем при припиненні членства в колективному сільськогосподарському підприємстві агрофірма «Діброва» отримано в натурі майно - трактор ЮМЗ-6 1982 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі рішення зборів від 12.06.2005 р.

Головою зборів членів КСП «Діброва» ОСОБА_4 12.02.2007 року йому видано свідоцтво про власність на індивідуально визначене майно.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до інспекції Держтехнагляду про зняття з обліку вищевказаного трактора. Однак, йому було повідомлено, що відповідно до діючого порядку даний трактор не знятий з обліку попереднім власником, тому така реєстрація на його ім»я є неможлива.

Згідно Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів затверджених Наказом МАП України від 11.06.2004р. № 221 транспортні засоби, що належать співвласникам, за їх письмовою згодою реєструються за тією особою на яку оформлено документи, що підтверджують правомірність придбання машини. У графі особливі відмітки свідоцтв про реєстрацію машин робиться запис „ОСОБА_4 права відчуження. Відчуження транспортного засобу здійснюється на підставі протоколу зборів співвласників. Тобто, особа на яку зареєстрований транспортний засіб не має права розпорядження даним майном. Свідоцтво про реєстрацію машини трактора ЮМЗ - 6 1982 р. відповідає вищевказаним вимогам. Така обставина вказує на те, що ОСОБА_5 „Туринка не являється власником даного транспортного засобу, а є лише балансоутримувачем. А тому, просить задоволити його позовні вимоги .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та суду надала аналогічні пояснення як і в матеріалах даної справи, просила суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на трактор ЮМЗ - 6 , 1982 року випуску , реєстраційний № НОМЕР_1 .

Позивач в судовому засіданні думку свого представника підтримав, та просив суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Туринка» , щодо позовних вимог не заперечив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків .

Відповідно п.9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при припиненні членства в колективному сільськогосподарському підприємстві агрофірма «Діброва» отримано в натурі майно трактор ЮМЗ-6 1982 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі рішення зборів від 12.06.2005 р., що стверджується свідоцтвом про власність на індивідуально визначене майно від 12.02.2007р., виданим головою зборів членів КСП «Діброва» ОСОБА_4.

Також позивач звернувся до інспекції Держтехнагляду про зняття з обліку вищевказаного трактора. Однак йому було повідомлено, оскільки відповідно до діючого Порядку даний трактор не знятий з обліку попереднім власником, тому така реєстрація на його ім»я є неможлива.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001р.№ 177 „Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки співвласниками майна являються члени підприємства, в тому числі реорганізованого, за якими зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства, але які не отримали його в натурі чи не передали як внесок до статутного фонду правонаступника, майновий пай частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду.

ОСОБА_5 Туринка використовує майно колишніх членів КСП тому дане майно і перебуває на балансі даного підприємства.

Згідно Правил державної реєстрації та обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо- будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів затверджених Наказом МАП України від 11.06.2004р.№ 221 транспортні засоби, що належать співвласникам, за їх письмовою згодою реєструються за тією особою на яку оформлено документи, що підтверджують правомірність придбання машини. У графі особливі відмітки свідоцтв про реєстрацію машин робиться запис „ОСОБА_4 права відчуження. Відчуження транспортного засобу здійснюється на підставі протоколу зборів співвласників. Тобто особа на яку зареєстрований транспортний засіб не має права розпорядження даним майном. Свідоцтво про реєстрацію машини трактора ЮМЗ -6 1982 р. відповідає вищевказаним вимогам.

Така обставина вказує на те що ОСОБА_5 „Туринка не являється власником даного транспортного засобу а є лише балансоутримувачем.

Згідно листа ВАС України від 31.01.2001р. № 01-8/98 „Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання повязані із здійсненням права власності та його захистом баланс підприємства є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості та обсягу фінансових зобовязань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні ) підприємства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З 2005 року позивач ОСОБА_1 використовує, обслуговує та ремонтує даний трактор у нікого не має до нього жодних претензій, що стверджується поясненнями представника позивача та позивача.

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальницька давність),якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності за набувальницькою давністю на нерухоме майно, траспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

При вирішенні спорів, пов»язаних із набуттям права власності за набувальницькою давністю, суди повинні врахувати, зокрема таке:

-володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

-володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

-володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи положення ст.335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйність речі є однією з обставин, що має юридичне значення і підлягає доведенню під час ухвалення рішення.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК України про набувальницьку давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи положення ст.ст.16,344,396 ЦК України, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог ст. 387, 391 ЦК України.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.4,6,7,12,76,77,81,258-259,263,264,265,268,354,355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на трактор ЮМЗ - 6 , 1982 року випуску , реєстраційний № НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга безпосередньо подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області з врахуванням п.15.5 «Прикінцевих та Перехідних положень» ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року).

Суддя: Мартинишин Я. М.