АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2441/17Головуючий в 1 інстанції Середа Л.В.
Категорія: Доповідач в апеляційній інстанції Бондаренко С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С.І

Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу СТОВ «Пальміра» на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року у справі за позовом СТОВ «Пальміра» до ОСОБА_5, ТОВ «Гранекс-Черкаси» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, -:

в с т а н о в и в :

липні 2017 року СТОВ «Пальміра» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ «Гранекс-Черкаси» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 30 жовтня 2009 року між ТОВ «Кропивна», повним правонаступником прав і обов'язків якого є СТОВ «Пальміра», та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивачу в користування була передана земельна ділянка площею 2,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Державна реєстрація договору оренди землі була проведена Золотоніським міськрайвідділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 вересня 2010 року за №37.

07 листопада 2011 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30 жовтня 2009 року, якою були внесені зміни шляхом викладення деяких пунктів в новій редакції. Державна реєстрація змін була проведена 05 березня 2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №05962.

Пунктом 8 договору оренди (з урахуванням змін) встановлено строк дії - з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2016 року. При цьому сторонами було погоджено, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Маючи намір продовжити договірні відносини СТОВ «Пальміра» листом-повідомленням за вихідним №718 від 11 листопада 2016 року звернулось до ОСОБА_5 з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки. До вказаного листа було додано проект Додаткової угоди від 11 листопада 2016 року, в якій прописувались основні пункти договору та запропоновано укласти договір оренди землі на новий строк терміном дії на 10 років, збільшити орендну плату та встановити її на рівні 7% від нормативної грошової оцінки землі.

У відповідь на вказану пропозицію, СТОВ «Пальміра» отримало листа від 30 листопада 2016 року, в якому орендодавець вказав, що його не влаштовує ряд запропонованих позивачем умов при поновленні правочину.

Листом-повідомленням від 08 лютого 2017 року за № 158 товариство звернулось до ОСОБА_5 з новою пропозицією про поновлення договору оренди, при цьому запропоновано збільшити орендну плату до 9,5% від нормативної грошової оцінки землі, на що листом від 24 лютого 2017 року отримало відповідь про відмову в продовженні орендних відносин без обґрунтування причин такої відмови.

В подальшому позивачу стало відомо про реєстрацію 06 січня 2017 року договору оренди землі на земельну ділянку, яка є предметом договору, з іншою юридичною особою, а саме ТОВ «Гранекс-Черкаси» на умовах значно гірших, ніж умови запропоновані позивачем, що суперечить вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та порушує переважне право СТОВ «Пальміра» на укладення договору оренди землі оспорюваної земельної ділянки.

З врахуванням викладеного, СТОВ «Пальміра» просило суд визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Гранекс-Черкаси», зареєстрований виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та визнати укладеною, без підпису сторін, додаткову угоду до договору оренди землі від 30 жовтня 2009 року, зареєстрованого 28 вересня 2010 року за №37, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених додатковою угодою.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, СТОВ «Пальміра» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги товариства з повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що укладеним договором не були порушенні права позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,67 га , яка згідно з договором оренди землі №262 від 30 жовтня 2009 року перебувала в оренді ТОВ «Кропивна» (а.с. 17).

Відповідно до п. 8 вказаного вище договору оренди, даний договір укладено з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2014 року. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В подальшому сторони уклали додаткову угоду від 07 листопада 2011 року, якою внесли зміни до п. 8 договору оренди землі від 30 жовтня 2009 року та визначили, що вказаний договір укладено строком до 31 грудня 2016 року. Після закінчення строку дії договору орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 18).

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч. 1 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Так, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Відповідно до виданої СТОВ «Пальміра» довідки № 275 від 11 липня 2017 року вбачається, що товариством орендодавцю нараховувалася та виплачувалась сума орендної плати у відповідності до умов договору (а.с.19).

11 листопада 2016 року позивач направив ОСОБА_5 лист-повідомлення про поновлення договору, в якому запропонував останній укласти договір оренди земельної ділянки на вигідних умовах на новий строк з терміном дії на 10 років та виплатою орендної плати у розмірі 7% від нормативно-грошової оцінки, що у грошовому виразі становить 7573 гривень 80 копійок (а.с. 20). До вказаного листа СТОВ «Пальміра» додало проект Додаткової угоди (а.с. 21-22).

02 грудня 2016 року позивачем було отримано відповідь від ОСОБА_5 викладену в листі-повідомленні від 30 листопада 2016 року про відмову у продовженні договору оренди землі із СТОВ «Пальміра», в якій підставою даної відмови вказано непогодження орендодавця з розміром орендної плати у грошовій формі та умовами розрахунку у натуральній формі (а.с. 26).

Вказані обставини не оспорюються сторонами.

Наслідками таких дій є припинення договірних відносин між СТОВ «Пальміра» та ОСОБА_5, що витікали з укладеного між ними договору оренди.( ч.4 ст.33 Закону України «Про оренду землі»)

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Реалізуючи своє право власності та враховуючи, що попередній договір оренди припинився, 01 січня 2017 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Гранекс-Черкаси» було укладено договір оренди землі, у відповідності до якого орендодавець передав в оренду земельну ділянку площею 2,6718 га, кадастровий НОМЕР_1, строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 56-57).

Після укладення даного договору орендна плата стала вісім відсотків що після відрахування податків складає 6967 гривень 89 копійок. СТОВ «Пальміра» орендодавцю було запропоновано 7% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 7573 гривень 80 копійок без відрахування податків та обов'язкових платежів. Відповідно до пункту 4.3 проекту договору запропонованого укласти СТОВ «Пальміра» із цієї суми підлягали до відрахування податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі, що фактично привело б до виплати орендодавцю суми в розмірі 6096,91 гривни.

Таким чином, ТОВ «Гранекс Черкаси» орендодавцю були запропоновані кращі умови договору оренди, що давало останньому право на укладення договору, а наслідком для позивача є втрата переважного права на укладення договору оренди.

Пропозиція позивача орендодавцю від 8 лютого 2017 року (а.с.27), була направлена поза межами порядку та строків визначених як договором так і законом, тобто вже після втрати переважного права на укладення договору оренди, тому не може таке право надавати позивачу.

Доводи апелянта щодо не визначення індексації в оспорюваному договорі виходить за межі позовних вимог, оскільки така підстава не зазначалась в поданому позові.( частина 1 статті 13 ЦПК України)

Не є обґрунтованим також посилання апелянта на постанову Верховного суду України від 23 листопада 2016 року №6-2540цс1, оскільки у вказаній постанові орендодавцем не надавалась відповідь на повідомлення орендаря, а тому обставини є різними.

Зазначення судом в рішення відомості про наказ відповідача від 26 січня 2017 року, яким збільшено орендну плату, на суть вирішення даного спору жодним чином не впливає, оскільки судом встановлювались юридично значимі дії станом на час укладення оспорюваного договору, а тому не може бути підставою для скасування рішення суду.

За таких обставин, суд, не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381,382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу СТОВ «Пальміра» залишити без задоволення, а рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлений 28 грудня 2017 року.

Судді