УХВАЛА

21 серпня 2017 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 21.08.2017 року було відкрито провадження у справі.

Разом з матеріалами справи до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якому просить заборонити приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 до закінчення розгляду справи видати спадкоємцям свідоцтво про право власності на майно в порядку спадкування ,а також вчиняти будь-які інші дії по здійсненню (реєстрації) переходу права власності на частину квартири № 33, по вул. Небесної сотні (40 років Жовтня), 21а, м. Херсон від ОСОБА_5 до інших третіх осіб. В обґрунтування заяви зазначила, що до спадкового майна входить нерухоме майно, яким у разі отримання свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом відповідачі можуть розпорядитися на власний розсуд, а саме відчужити вказане майна третім особам, що в свою чергу вплине на майно, яке підлягає успадкуванню та суттєво обмежить її право на спадкування, що може привести до подальших судових спорів про визнання цивільно-правових правочинів недійсним та витребування майна.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися,зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи викладене вище, положення ч. 3 ст. 153 ЦПК України, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні, оскільки забезпечення позову у спосіб визначений позивачем не передбачено чинним законодавством, а з матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній спір про право на спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Прохоренко