Справа № 479/303/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Микитей Л.Л.,

при секретарі судового засідання Шумській Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

13 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем укладено усний договір про купівлю-продаж, належних їй на праві власності свиней, за яким вона передала відповідачу свині загальною вагою 405 кг., а відповідач зобов'язалася сплатити за них грошові кошти .

Кошти в строк відповідач не сплатила та підтвердила невиконання взятих на себе зобов'язань розпискою, яку написала власноручно, де зазначила що поверне борг до кінця квітня 2015 року за свині живою вагою 405 кг по ціні, яка буде діяти на дату розрахунку.

Посилаючись на те, що відповідач не виконала свої зобовязання за договором купівлі-продажу, відповідач просила стягнути з ОСОБА_2 12 150 грн. 00 коп - суму боргу , розрахованого на час подачі позову в суд , із розрахунку живої ваги одного кілограма свинини по ціні 30.00 грн.

В судовому засіданні позивач збільшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідачки 13 400 грн., що складає суму боргу із розрахунку 405 кг х 40.00 грн., відрахувавши 2 800 грн., сплоченого відповідачем у 2015 році частини боргу.

Відповідач позовні вимоги не визнала, не заперечувала щодо написання 15.12.2014 року власноручно нею розписки, стверджувала, що грошові кошти за свині повернула.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що між сторонами існують боргові зобов'язання, які виникли із-за невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати грошової готівки за договором купівлі-продажу свиней, взятих у позивача загальною живою вагою 405 кг., які відповідач мала повернути протягом трьох місяців.

Невиконання взятих на себе зобов'язань,відповідач підтвердила власноручно написаною 15 грудня 2014 року розпискою, яка підтверджує неповернення нею позивачці коштів за свині живою вагою 405 кг., та взяті на себе зобов'язання повернути борг до кінця квітня 2015 року із розрахунку закупівельної ціни живої ваги одного кілограма свинини, яка буде діяти на дату розрахунку (а.с. 3).

Як стверджують сторони, борг частково відповідачем повернуто у 2015 році в сумі 2 800 грн.

Відповідно до довідки Управління агропромислового розвитку Кривоозерської райдержадміністрації № 221/01-17 від 16.08.2017 року станом на 16 серпня 2017 року середня закупівельна ціна живої ваги одного кілограма свинини становить 40 грн (а.с. 24).

Згідно зі ст. 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу майна, найму або з іншої підстави, може бути змінений позиковим зобов'язанням.

Заміна боргу позиковим зобов'язанням, відповідно до ч. 2 ст. 1053 ЦК України, проводиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.

На підставі ст. 1047 ч. 2 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання, передбачені чинним цивільним законодавством.

Способи захисту порушених прав, передбачені ст.16 ЦК України.

Позивачем, як спосіб захисту порушених прав, було обрано стягнення грошового боргу з відповідача.

Таким чином, написання відповідачем і видача позивачу 15 грудня 2014 року письмової розписки про існування грошового боргу, є доказом того, що ОСОБА_2 дійсно заборгувала позивачці ОСОБА_1А, грошові кошти, які вона повинна була сплатити до 30.04.2015 року, але добровільно цього боргу до вищевказаної дати не повернула, внаслідок чого порушила взяті на себе зобов'язання.

Через порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, внаслідок винної односторонньої відмови від виконання зобов'язання, передбачає настання цивільно-правової відповідальності відповідача перед позивачем та захист її порушених прав у спосіб стягнення грошового боргу.

Згідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони повинні довести в суді, як обставини, на які вони посилаються в підтвердження своїх вимог, так і на їх заперечення.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, вбачається. що правочином є дія особи, що спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у

2

листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд зазначає, що факт написання боргової розписки 15.12.2014 року, визнано відповідачем в судовому засіданні, а також доводиться наданим позивачкою оригіналом цієї боргової розписки.

Отже, письмова розписка, як доказ існування між сторонами договірних зобов'язань, є доказом не лише факту укладання та існування такого договору між сторонами, але і факту існування грошового боргового зобов'язання.

Згідно пояснень сторін в суді та досліджених судом належних та допустимих доказів встановлено, що відповідач, не в повному обсязі виконала своїх зобов'язань взятих на себе за борговою розпискою від 15 грудня 2014 року, частково сплативши борг влітку 2015 року в сумі 2 800 грн. 00 коп.

Станом на 23 серпня 2017 року за відповідачем числиться борг перед позивачем в розмірі 13 400 грн (405 кг х 40 грн = 16 200 грн. - 2 800 грн = 13 400), який добровільно не повернуто.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, документів, пояснень сторін вбачається, що відповідач порушила договірні зобов'язання, односторонньо не виконує належним чином своїх зобов'язань перед позивачем по цьому договору, порушує умови його виконання, односторонньо не повертає позивачу борг в повному обсязі, а тому, у відповідності до ст. ст. 612, 625, 1046, 1049-1052, 1053 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, які понесені позивачем та документально підтверджені.

Керуючись ст. ст. 10, 11 , 60, 88, 179, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 13 400 (тринадцять тисяч чотириста) грн 00 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського Л.Л. Микитей

районного суду