Справа № 175/5013/17
Провадження № 2-н/175/97/17
УХВАЛА

Іменем України

29 грудня 2017 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАО АГРО» та стягнення витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАО АГРО» заборгованості по заробітній платі в розмірі 7410,53 грн.; середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні з 13 липня 2017 року по 01 грудня 2017 року; та 2000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Дослідивши дану заяву з доданими документами, суддя приходить до наступного.

Що заявником не надано суду довідки, з якої б вбачалося, що заборгованість по заробітній платі за період з 12 березня 2017 року по 12 липня 2017 року складає 7410, 53 грн.

Крім того, з додатків до заяви не вбачається, що середній заробіток за весь час затримки був нарахований, але не виплачений. Отже, докази, надані заявником, не свідчать про правильність і безспірність розрахунків та відсутність потреби в їх дослідженні, що може вказувати на наявність спору щодо розміру заборгованості,

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАО АГРО» та стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Новік Л.М.