Справа № 495/6039/17
№ провадження 4-с/495/38/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця

28 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, суб'єкт оскарження: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

До суду зі скаргою на дії державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області в особі головного державного виконавця Моц В.В. звернулася ОСОБА_1, в якій також просить скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 07.06.2017 року ВП №51525101; відновити виконавче провадження №495/201/15-ц від 16.11.2015 року та в примусовому порядку виконати рішення суду.

В обгрунтування вимог скарги ОСОБА_1 вказує, що на примусовому виконанні у Білгород-Дністровському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області у головного державного виконавця Моц В.В. знаходилось виконавче провадження ВП №51525101 з виконання виконавчого листа №495/201/15-ц, виданого 16.11.2015 року про зобов'язати ОСОБА_4 знести самовільно облаштовані металеві двері (перегородку) у міжквартирному коридорі комунальної квартири АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця від 07.06.2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №495/201/15-ц було закінчено, оскільки вимоги виконавчого документа боржником виконані в повному обсязі, тобто виконавче провадження підлягає закінченню на підставі фактичного повного виконання рішення згідно виконавчого документа.

Однак скаржник наголошує на тому, що боржником вимоги виконавчого листа виконані не були, а отже постанова державного виконавця з приводу закінчення виконавчого провадження є необгрунтованою, передчасною, незаконною.

Скаржник у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, що підтверджується довідковим листом, в якому ОСОБА_1 особисто поставила свій підпис.

Головний державний виконавець Моц В.В. надав до суду письмову заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи відеоматеріали з яких вбачаться, що боржником було здійснено фактичне, повне виконання рішення суду згідно виконавчого документа №495/201/15-ц, що свідчить про необгрунтованість доводів скаржника. Просив розгляд скарги здійснити у його відсутність.

Дослідивши матеріали скарги, надані державним виконавцем відео та фото докази, суд вважає доводи скаржника необгрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обовязковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначені норми Конституції України знайшли своє відображення і в процесуальному законодавстві України. Так, статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 63 ЗУ "Про виконавче провадженя" :

1. За рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадженя" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області головного державного виконавця Моц В.В. знаходилось виконавче провадження ВП №51525101 з виконання виконавчого листа №495/201/15-ц, виданого 16.11.2015 року про зобов'язати ОСОБА_4 знести самовільно облаштовані металеві двері (перегородку) у міжквартирному коридорі комунальної квартири АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління в Одеській області ОСОБА_2 від 07.06.2017 р. було закінчено ВП № 451525101 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В спростування доводів скаржника щодо не виконання боржником рішення суду державний виконавець надав до суду відео та фотоматеріали, із яких вбачається, що 02.06.2017 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дій, де встановлено, що боржником вказане рішення суду виконано, а саме знесені самовільно облаштовані металеві двері (перегородку) у міжквартирному коридорі комунальної квартири АДРЕСА_1, що було зафіксовано на відеозйомку.

У зв'язку із викладеним, державним виконавцем був складений акт про виконання боржником рішення суду, на підставі чого 07.06.2017 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, державним виконавцем 23.08.2017 та 28.08.2017 р. також була здійснена фотофіксація місця проведенн виконавчих дій (фотокартки представлені на СD диску) із фотозйомки також видно, що металеві двері (перегородку) у міжквартирному коридорі знесені.

Таким чином, державним виконавцем достовірно встановлений та зафіксований факт виконання рішення суду боржником, що у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Викладені обставини свідчать про те, що дії державного виконавця щодо ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження 07.06.2017 року з примусового виконання рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду по справі №495/201/15-ц, були вчинені у відповідності до норм діючого законодавства,в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Наведені факти та доводи скаржника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в суді.

З огляду на вищевикладене, суд вважає скаргу ОСОБА_1 на дії ДВС необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.383 - 389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на протиправні дії та бездіяльність державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3, суб'єкт оскарження: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя