Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/1304/17
РІШЕННЯ

іменем України

31 серпня 2017 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом ОСОБА_1, Представник позивача адвокат ОСОБА_2 до Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 13 липня 2015 року помер її батько ОСОБА_3 Федорович.Відповідно до ст. 1223 ЦК України, вона є спадкоємицею померлого батька за заповітом.В передбачений законодавством термін вона звернулася до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини та на даний час отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна.

15 березня 2017 року померла її мати ОСОБА_5.

Після її смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гагаріна, 50 в с. Капустинці Яготинського району Київської області.Відповідно до ст. 1261 ЦК України, вона є спадкоємицею першої черги за законом.В передбачений законодавством термін звернулася до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48344032 від 10.07.2017 року.

Під час її звернення до Капустинської сільської ради, останніми було надано довідку з якої вбачається, що житловий будинок, що розташований по вул. Гагаріна, 50 в с. Капустинці Яготинського району Київської області рахується за ОСОБА_3 та ОСОБА_5, згідно запису в погосподарській книзі №04, номер обєкту господарського обліку 0346-1.

За змістом Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 31 грудня 1995 року № 56, передбено обовязкову реєстрацію (інвентарізацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року за № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином, за змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

З технічного паспорту на житловий будинок вбачається інвентаризаційна вартість будинку по вул. Гагаріна, 50 в с. Капустинці Яготинського району Київської області в розмірі 61 037 ( шістдесят одна тисяча тридцять сім) гривень.

Просила:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 50, в с. Капустнці Яготинського району Київської області.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 50, в с. Капустнці Яготинського району Київської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.