У Х В А Л А

іменем україни

16 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.

суддів: Завгородньої І.М., Карпенко С.О.,

Мазур Л.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом компанії ІНФОРМАЦІЯ_3 Інк. (ІНФОРМАЦІЯ_2 Inc.) до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Адамант-Телеком», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гурченок Наталія Іванівна, про припинення порушення права інтелектуальної власності та визнання недійсними знаків для товарів і послуг, за касаційною скаргою компанії ІНФОРМАЦІЯ_3 Інк. (IcyneneInc.), поданою представником Скалкою Ольгою Вікторівною, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року компанія Айсінін Інк. (Icynene Inc.) (далі - компанія) звернулася до суду з позовом, у якому просила:

- визнати недійсними Свідоцтва України на знаки для товарів та послуг № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, зареєстровані в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг 10 травня 2011 року, у зв'язку з чим зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та здійснити необхідну публікацію;

- заборонити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 використовувати у своїй діяльності знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_2» та його переклад «ІНФОРМАЦІЯ_3», в тому числі в доменних іменах з усіма розширеннями.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що компанія Айсінін Інк. - юридична особа, створена та існуюча відповідно до законодавства Канади, яка здійснює діяльність з виробництва надзвичайно якісних та екологічних ізоляційних матеріалів (пін) під торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (англ.) та «ІНФОРМАЦІЯ_3» (укр.) та має зареєстровані на території Канади та Європейського союзу знаки для товарів та послуг, що підтверджено інформацією про ці знаки на офіційному сайті Відомства з гармонізації внутрішнього ринку (товарні знаки і промислові зразки) Європейського союзу та копіями сертифікатів реєстрації на торгові марки як в Канаді, так і в Європейському союзі. Цими знаками мають право користуватися лише авторизовані Компанією дилери.

Позивач зазначав, що наприкінці січня 2014 року йому стало відомо про реєстрацію та використання на території України належних їм знаків для товарів та послуг фізичною особою ОСОБА_5 з порушенням Закону України «Про знаки для товарів та послуг» та Паризької конвенції про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року. ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був власником знаків для товарів та послуг відповідно до Свідоцтв України № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, а його спадкоємцями є його дружина ОСОБА_3 та сини - ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивач вказував, що компанія одержала право на своє фірмове найменування ще у 1986 році, що залишилося і після її злиття в 2009 році, графічне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» отримало Міжнародну правову охорону ще з 06 квітня 2009 року, а знак «ІНФОРМАЦІЯ_2» отримав Міжнародну правову охорону ще з 2000 року, однак знак «ІНФОРМАЦІЯ_2» та його переклад «ІНФОРМАЦІЯ_3» було незаконно зареєстровано в Україні Державною службою інтелектуальної власності України, у зв'язку із чим Свідоцтва України на знаки для товарів та послуг № № НОМЕР_1, НОМЕР_2 не відповідають умовам правової охорони.

Посилаючись на те, що компанія не укладала з ОСОБА_5 договорів на право використання знаку на товари та послуги «ІНФОРМАЦІЯ_2», а тому знак був привласнений та використовувався останнім незаконно, компанія Айсінін Інк. (Icynene Inc.) просила задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року апеляційну скаргу компанії Айсінін Інк. (Icynene Inc.) відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник компанії Айсінін Інк. (Icynene Inc.) - Скалка О.В., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову, виходили із недоведеності позовних вимог.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що Компанія Айсінін Інк. була заснована у 1985 році, а як акціонерна корпорація була створена шляхом злиття з Компанією Інсіл Контректінг Інк. відповідно до законодавства провінції Онтаріо Канади 01 січня 2009 року. Юридичною адресою є: L5N 2L7, 6747 Кампобелло Роуд, офіс 110, м. Торонто, Онтаріо; код акціонерної корпорації в Онтаріо - 001786974. Зазначена Компанія здійснює свою діяльність з виробництва ізоляційних матеріалів (пін) під торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_2» (англ.) та «ІНФОРМАЦІЯ_3» (укр.). Компанія Айсінін Інк. має зареєстровані на території Канади та Європейського союзу знаки для товарів та послуг, що підтверджено інформацією про ці знаки на офіційному сайті Відомства з гармонізації внутрішнього ринку (товарні знаки і промислові зразки) Європейського союзу (а. с. 12-13) та копіями сертифікатів реєстрації на торгові марки як в Канаді, так і в Європейському союзі (а. с. 14-18).

Графічне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_3» отримало Міжнародну правову охорону з 06 квітня 2009 року, знак «ІНФОРМАЦІЯ_2» отримав Міжнародну правову охорону ще до злиття компанії, а саме: 18 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвами № № НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а. с. 31-38).

Судами установлено, що 06 травня 2009 до Українського інституту промислової власності (Укрпатент) з заявками № m 2009 05146 та № m 2009 05147 на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_2» звернувся ОСОБА_5 Дані позначення за вказаними заявками були заявлені стосовно товарів 17 класу МКТП (а. с. 128-131).

Відповідно до висновків про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи від 31 березня 2011 року за вих № № 9510, 9509, затверджених Заступником Голови Державного департаменту інтелектуальної власності ОСОБА_9, проведеної згідно ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», встановлено, що заявлені позначення відповідають умовам надання правової охорони (п. 1 ст. 5; ст. 6 Закону) відносно частини товарів і послуг, на підставі того, що заявлене словесне позначення для частини товарів 17 класу, які зазначені у наведеному в матеріалах заявки переліку товарів і послуг і відносяться до узагальнюючих понять «матеріали для конопачення, защільнювання, ізолювання, звукопоглинальні матеріали», може ввести в оману щодо товару та його виробника. При цьому було зазначено на наступне: «Компания Icenene Inc носит имя разработанной ею уникальной теплоизоляционной системы. Компания Icenene Inc была основана в 1985 г., расположена в Северной Америке и проводит свою деятельность в США, Канаде, Мексике, Японии и Корее. Ее основная продукция, ІНФОРМАЦІЯ_2 - это вспененная масса, образованная в результате реакции полиуретановых компонентов, не содержит формальдегид, хлорфторвуглеводов и гидрохлорфторвуглеводов. При нанесении теплоизоляции ІНФОРМАЦІЯ_2 на поверхность образуется воздухонепроницаемый слой, так как она обладает крайне малой воздухопроницаемостью. Теплоизоляция ІНФОРМАЦІЯ_2 прошла всестороннюю проверку, и ее признали безопасной Национальная лаборатория в Оук-Ридж Министерства энергетики США, Исследовательский центр Национальной ассоциации жилищного строительства, Центр солнечной энергетики (мыс Канаверал, штат Флорида). Система теплоизоляции ІНФОРМАЦІЯ_2 - это первый из теплоизоляционных материалов, который получил сертификат «ІНФОРМАЦІЯ_4» (программа защиты окружающей среды), как строительный материал, что обеспечивает идеальную основу для создания здоровой среды в закрытых помещениях. Компания Icenene Inc, со своей продукцией участвует в ряде проектов, связанных со здравоохранением, охраной окружающей среды и строительством». Використання заявлених позначень при виробництві товарів може породжувати у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певним виробником товарів, які насправді не відповідають дійсності. Закон України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» розд. ІІ, ст. 6 п. 2. Правила складання, подання та розгляду заявки на видачі свідоцтва України на знак для товарів і послуг, п. 4.3.1.9. АДРЕСА_1 (а. с. 132-133, т. 1).

На підставі висновку експертизи, проведеного уповноваженим Державною службою інтелектуальної власності України закладом експертизи (Державним підприємством «Український інститут інтелектуальної власності») про відповідність заявлених позначень умовам надання правової охорони відносно частини заявлених у переліку товарів, було прийнято рішення про реєстрацію знаків «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_2» для частини товарів 17 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, а також видані свідоцтва України № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, які були зареєстровані в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг 10 травня 2011 року (а. с. 75-76, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після смерті останнього, у встановлений статтею 1270 ЦК України строк до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гурченок Н.І. із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а. с. 71-74).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що знаки для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_2» були незаконно зареєстровані в Україні та привласнені й використовувались відповідачами.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Протоколу до Мадридської Угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 28 червня 1989 року, який набув чинності для України 01 червня 2000 року, з дати реєстрації або внесення запису, зробленого відповідно до положень Статей 3 і 3ter, охорона знака в кожній зацікавленій договірній стороні буде такою ж, якби цей знак був заявлений безпосередньо у Відомстві цієї договірної сторони.

Згідно з п. 4 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. Торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів (ст. 492 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом. Об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом.

З матеріалів справи вбачається, що 06 травня 2009 ОСОБА_5 звернувся до Українського інституту промислової власності (Укрпатент) з заявками № m 2009 05146 та № m 2009 05147 на отримання свідоцтва на знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_2» стосовно товарів 17 класу МКТП (а. с. 128-131).

Державною службою інтелектуальної власності було прийнято рішення про реєстрацію вищевказаних знаків, а також видано свідоцтва України № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, які були зареєстровані в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів та послуг 10 травня 2011 року (а. с. 75-76).

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Згідно з п. 4.3.2.4 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених Наказом Державного патентного відомства України від 28 липня 1995 року № 116 (далі - Правила), позначення вважається схожим настільки, що його можна сплутати із іншим позначенням, якщо воно асоціюється з ним в цілому, незважаючи на окрему різницю елементів. При перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень.

Відповідно до п. 4.3.2.6 Правил при встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість, і таку схожість позначень необхідно оцінювати у сукупності або комплексно.

Пунктом 4.3.2.7 Правил визначено, що зображувальні та об'ємні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з зображувальними, об'ємними та комбінованими позначеннями, в композиції яких входять зображувальні чи об'ємні елементи.

Згідно з п. 4.3.1.9 Правил до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Відповідно до положень п.п. а), в) ч. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони або видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Таким чином суди дійшли висновку, що відсутність такої умови як схожість настільки, що його можна сплутати з іншим знаком, а також відсутність введення в оману споживача щодо особи виробника, виключає підстави вважати, що видача свідоцтва на спірний знак порушує права інших осіб.

Втім, вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином не перевірив доводів позивача щодо використання відповідачами знаків для товарів та послуг, які належать позивачеві, що, в свою чергу, вводить в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, оскільки складає враження сайту офіційного дилера або виробника товару; крім того судом не надано належної оцінки й доводам позивача щодо того, що згідно п. 3 ст. 6 Закону України «Про знаки для товарів та послуг» не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати із: знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема, знаками, визнаними добре відомими відповідно до ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності; фірмовими найменуваннями, що відомі в Україні і належать іншим особам, які одержали право на них до дати подання до Установи заявки щодо таких же або споріднених з ними товарів і послуг.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» при визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними:

- ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства;

- тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака;

- тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується;

- тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним;

- свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами;

- цінність, що асоціюється зі знаком.

Разом з тим суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, не врахував, що нормою ст. 25 вказаного вище Закону визначено перелік факторів, що можуть розглядатися як доречні для визначення торговельної марки добре відомою в Україні, з'ясування яких потребує спеціальних знань, проте питання про призначення у справі судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності не розглядав.

Між тим, лише після з'ясування цього питання цивільна справа може бути вирішена на підставі повного встановлення її обставин.

Крім того, разом із Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» визнано повноваження Державної служби інтелектуальної власності України щодо правової охорони знаків для товарів і послуг. Положенням про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженим Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 436/2011, визнано завдання та діяльність Державної служби інтелектуальної власності України.

Зокрема, п. 4 Положення передбачено, що Держслужба організовує в установленому порядку експертизу об'єктів права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об'єкти права інтелектуальної власності; здійснює державну реєстрацію та ведення обліку об'єктів права інтелектуальної власності; веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності; видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

Таким чином визнання знака для товарів і послуг добре відомим в Україні передбачає публікацію Державною службою інтелектуальної власності України відповідних відомостей в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» визначено, що якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про знаки, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею ст. 6-quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності товарні знаки можуть бути відхилені при реєстрації чи визнанні недійсними у випадках, якщо:

- знаки можуть порушити права, набуті третіми особами в країні, де витребовується охорона;

- знаки суперечать моралі чи громадському порядку та, особливо, якщо вони можуть ввести в оману громадськість.

Відповідно до п. (1) ст. 6 bisПаризької конвенції про охорону промислової власності випливає безумовне і гарантоване недопущення реєстрації товарного знака за відповідною заявкою, якщо його реєстрація призведе до порушення прав власника на добре відомий знак, що також узгоджується із приписами ч. 2 ст. 41 Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності, згідно з якими процедури, що стосуються захисту прав інтелектуальної власності, повинні бути справедливими та рівними для всіх. Вони не повинні бути безпідставно ускладнені, вартість їх здійснення не повинна бути високою або супроводжуватися значними матеріальними затратами, містити безпідставні часові обмеження або невиправдані затримки.

За змістом положень ст. ст. 143, 144 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі і експертиза призначається ухвалою суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10, ст. 213 ЦПК України на суд покладається обов'язок щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню усіх обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Погоджуючись з висновками місцевого суду та відмовляючи у задоволенні клопотання позивача від 22 серпня 2016 року про призначення експертизи для визначення ступеня схожості оспорюваних знаків для товарів і послуг настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів та послуг позивача та чи можуть ввести вказані знаки в оману споживача щодо особи, яка виробляє товар (а. с. 240-243, т. 1), апеляційний суд вказаного вище також не врахував, а лише формально послався на процесуальну неможливість досліджувати нові докази за відсутності необґрунтованої відмови суду першої інстанції в їх дослідженні, в той час як в суді першої інстанції питання про призначення експертизи також не розглядалося.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій на порушення норм процесуального права на вказане вище уваги не звернули, не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та здійсненню сторонами прав щодо подання доказів, не встановили всіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не врахували, що ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства входить до переліку факторів, з'ясування яких потребує спеціальних знань, передчасно дійшовши висновку про недоведеність позивачем факту незаконної реєстрації спірного знаку, у зв'язку із чим рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, визначених статтею 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргукомпанії Айсінін Інк. (Icynene Inc.), подану представником Скалкою Ольгою Вікторівною, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

С.О. Карпенко

Л.М. Мазур

О.В. Ступак