Справа № 148/1404/17
Провадження №2-о/148/89/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 серпня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи- Печерська сільська рада Тульчинського району Вінницької області та ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.11.1998 помер його батько ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної частки (паю) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Печера» с. Печера Тульчинського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180747, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією.

Заповітного розпорядження його батько ОСОБА_3 не склав.

Він та ОСОБА_2 являються спадкоємцями першої черги майна їхнього батька за законом. Однак, подати заяву в нотаріальну контору та оформити право власності на спадкове майно батька він не може, так як в свідоцтві про його народження дані про його батька не записані.

Це сталося тому, що шлюб між його батьками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не було зареєстровано, а батьки жили однією сімєю в цивільному шлюбі. Спочатку його батько ОСОБА_3 проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_5 матірю ОСОБА_2, а потім із його матірю. Так як шлюб між його батьками не було зареєстровано, в його свідоцтві про народження дані про батька відсутні.

Крім того, за народженням батько значився на імя ОСОБА_3, але в сімї його називали ОСОБА_6, а тому мати вказала його по-батькові як Савович. Однак, відповідно до погосподарської книги він з дня народження і до пятирічного віку проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_3 і матірю в одному будинку.

Для того, щоб він міг оформити право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_3А він змушений звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3 був його батьком.

В судове засідання заявник не зявився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Заяву підтримує і на її задоволенні наполягає.

Заінтересовані особи представник Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися. Направили суду заяви в яких просять справу розглянути в хї відсутність. Проти задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин не заперечують.

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність заявника та заінтересованих осіб, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 27.11.1998 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-АМ №053115 (а.с.7).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається із земельної частки (паю) розміром 3,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Печера» с. Печера Тульчинського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180747, виданого Тульчинською районною державною адміністрацією. Заповітного розпорядження ОСОБА_3 не склав. Спадкоємцями за законом залишились сини померлого: заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Данні факти підтверджуються довідкою, виданою виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №537 (а.с.8), копією виписки із книги реєстрації сертифікатів на прово на земельну частку (пай), виданою Тульчинським районним відділом земельних ресурсів від 17.07.2001 №883 (а.с.12).

Заявник ОСОБА_1 подати заяву в нотаріальну контору та оформити право власності на спадкове майно батька не може, так як в свідоцтві про його народження дані про його батька не записані. Даний факт підтвержується копією свідоцтва про народження, серія ІV-УР №1079607 (а.с.9), згідно якого вбачається, що матір'ю заявника є ОСОБА_4, а в графі батько стоїть прочерк.

Посилання заявника на те, що в свідоцтві про його народження батько не записаний через те, що його батьки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 жили в цивільному шлюбі та шлюб не реєстрували, а також те, що його по-батькові записано Савович, так як батька в сімї називали ОСОБА_6, хоча його звали ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження в ході судового засідання, а саме підтверджується з копії погосподарської книги за 1961-1963 роки (а.с.13-15), згідно якої вбачається, що ОСОБА_6 Ксенів та ОСОБА_4 проживали разом та мали сина ОСОБА_1.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.1 ч.1ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, але юридично оформити спадщину за законом у нього немає можливості, оскільки відсутні документи, що підтверджують його родинний звязок з батьком. Встановлення в судовому порядку факту родинних відносин необхідне йому для належного оформлення спадкових прав.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, ст.ст. 213-215, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, який помер 27.11.1998 був батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: