РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року

НЗВінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого Бар'яка А.С.,

за участі секретарі Шмирової О.М., Максимчука Я.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі судових засідань № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, про виселення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_5, про виселення, зазначивши, що вона є власником 45/100 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року. Зазначену частину будинку позивач отримала у власність внаслідок поділу спільного майна подружжя між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_8 В лютому 2016 року її дочка ОСОБА_4 звернулася до позивача з проханням надати дозвіл для тимчасового проживання у будинку її колезі по роботі ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_7, в зв'язку з тим, що у них виникли тимчасові неприємності з кредиторами. Оскільки на той час її дочка працювала разом з ОСОБА_6, добре його характеризувала, то у позивача не було заперечень щодо тимчасового проживання відповідачів у її будинку. Відповідачі в лютому 2016 року вселилися в належну позивачу частину будинку в якості тимчасових мешканців, без реєстрації, без плати за користування житлом. Згодом, позивач побачила, що відповідачі не збираються звільняти належне їй житло і попросила відповідачів висилитися на протязі місяця та звільнити належну їй частину будинку, однак останні, відмовляються добровільно виселитись та продовжують протиправно проживати в будинку позивача, чим створюють перешкоди у користуванні належним їй майном. Зазначає, що відповідачі не є членами її сім'ї та ніколи не були. В силу чого позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належних їй на праві приватної власності 45/100 часток домоволодіння шляхом виселення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з будинку АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що позивач є власником частини будинку в якому проживає разом з дочкою ОСОБА_4 та її дочкою. ОСОБА_4 попросила позивача дозволу на тимчасове проживання відповідачів в її будинку, оскільки в них були проблеми з кредиторами. Пізніше вона побачила, що ОСОБА_6 став співмешканцем її дочки ОСОБА_4 Згодом, відповідачі стали створювати власнику перешкоди у користуванні таким майном, визначати позивачу де жити, де ходити, де сидіти і т.д., після чого було зроблено зауваження і нагадування про те, що вони прийшли у будинок всього на декілька місяців, а не на постійно. Проте відповідачі не хочуть виселятися. Просила позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обгрунтувавши їх обставинами, зазначеними в позовній заяві, додатково зазначивши, що в лютому 2016 року за проханням дочки ОСОБА_4 дала дозвіл на тимчасове проживання відповідачів в її будинку, оскільки в них забрали будинок за борги. Однак, згодом ОСОБА_6 запропонував їй відчужити її частину будинку на дочку ОСОБА_4, та коли вона відмовила - почалися погрози із зазначенням того, що він буде заходити куди хоче і коли хоче, у будь-яку кімнату. Кредитори відповідачів телефонують до позивача та погрожують їй. Вона дала місяць їм, щоби вони знайшли житло і виселились, але вони ігнорують її прохання. Просила позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5, яка є також представником третьої особи ОСОБА_8, в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала повністю, зазначивши, що проживає та зареєстрована разом з дитиною та батьком ОСОБА_8, в належній батькові на праві власності частині будинку. Відповідачі тимчасово вселились в частину будинку, належну позивачу, переховуючись від кредиторів. Про те, що вони вселяються як члени сім'ї не йшлося. Будинок розділений на дві частини, на першому поверсі проживає вона з батьком ОСОБА_8, а на другому поверсі проживає мати, що є позивачем по справі, ОСОБА_4 та відповідачі. На уточнюючі питання суду, будучи представником ОСОБА_8, який є другим співвласником відповідного житлового будинку, зазначила суду, що ОСОБА_8 було все одно куди вселяються відповідачі, оскільки вони не вселялись та не проживають у належну йому на праві власності частину будинку, проте, на даний час, ОСОБА_8 заперечує щодо подальшого проживання відповідачів в будинку.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3, та представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_4, будучи присутніми в судовому засіданні під час розгляду даної справи, з невідомих суду причин та підстав, після виходу суду із нарадчої кімнати відносно вирішення заявленого ними відводу судді - в зал судового засіданні не повернулись, з заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не звернулись, в силу чого, суд не вбачає підстав, передбачених вимогами ч. 1 ст. 169 ЦПК України, для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе продовжувати розгляд справи на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення учасників розгляду справи, суд встановив, визначив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2016 року по справі № 127/11062/15-ц, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про поділ майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частку будинку та 1/2 частку земельної ділянки, та визнано за ОСОБА_1 право власності на 45/100 часток домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та виділено в натурі приміщення на другому поверсі, а саме : коридор 1-10 пл.19.1, житлова кімната 1-11 пл. 14,9, житлова кімната 1-12 пл.17,2, житлова кімната 1-13 пл.12,6, житлова кімната1-14 пл. 12,8. Лоджія пл.. 1.0 всього по житловому будинку 77,6 кв. м вартість 372513 грн. господарські будівлі і споруди : сарай Б, вольєр В, вигрібна яма в/я, огорожа 4, 1/2 всього 77,6 кв. м вартість 445145,5 грн., виділивши ОСОБА_8 в натурі на праві власності приміщення на першому поверсі відповідного будинку із відповідними господарськими будівлями та спорудами, зазначивши їх технічних характеристик, що в цілому складає 55/100 часток відповідного домоволодіння (а.с. 4-8).

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 66842389 від 29.08.2016 року, зазначає, що ОСОБА_1 є власником 45/100 житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості, що розташований в АДРЕСА_1, на підставі рішення суду № 127/11062/15-ц, виданого 12.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області, спільна часткова власність ( а. с. 9-10).

Копія будинкової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. АДРЕСА_1, зазначає, що за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_1 з 22.09.2016 року (а.с. 14-15).

Лист № 1931вис/200/04-2017 від 02.06.2017 року Головного управління національної поліції у Вінницькій області Вінницького відділу поліції зазначає, що 15.05.2017 року гр. ОСОБА_1 зверталась до поліції по факту непорозуміння з родичами, щодо спільного проживання в частині будинку по АДРЕСА_1. Під час проведення перевірки з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було проведено бесіду профілактичного характеру про неприпустимість вчинення протиправної поведінки в побуті. (а.с. 16).

Зміст довідки про реєстрацію місця проживання № 17122 від 27.06.2017 року та довідки № 17121 від 27.06.2017 року, наданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21,23).

Досліджений в судовому засіданні паспорт громадянина України серія НОМЕР_1, виписаний на ім'я ОСОБА_1, вказує про реєстрацію місця проживання даної особи в будинку АДРЕСА_1, починаючи з 22.09.2016 року.

Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зміст ч. 1 ст. 383 ЦК України визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

За даних обставин, додержуючись принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи, що позивач є власником виділеної в натурі 45/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, в яке тимчасово вселились та проживають ОСОБА_6 з ОСОБА_7, з огляду на те, що останні проживають в такому житлі без укладання договору оренди відповідного житлового приміщення, при цьому не є членами сім'ї власника відповідного житла, враховуючи, що в розумінні вимог ч.1 ст. 319 ЦК України, ч. 3 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним, беручи до уваги відсутність згоди ОСОБА_1, як власника зазначеного житла, на подальше проживання у ньому відповідачів, які об'єктивно створюють перешкоди позивачу в реалізації права власності на відповідне майно, що є неприпустимим і беззаперечно вказує на порушення відповідних прав та інтересів позивача, які потребують захисту в судовому порядку, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належній їй на праві приватної власності 45/100 часток домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, з належній ОСОБА_1 на праві приватної власності 45/100 часток домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з кожного по 320 грн. 00 коп. понесених судових витрат за сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя