САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4680/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Дубовик Г.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, третя особа : товариство з обмеженою відповідальністю "Морея Фін", про стягнення заборгованості за договором поруки,

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Морея Фін» про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2015 року між банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № POR173, відповідно до якого ОСОБА_1 виступив поручителем ТОВ «Морея фін» по кредитному договору № б/н від 30 квітня 2015 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Морея фін», згідно якого банк надав ТОВ «Морея фін» кредитний ліміт у розмірі 200000 гривень. Станом на 10 серпня 2016 року заборгованість перед банком ТОВ «Морея фін» становить по виплаті по кредиту 350411,92 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 200000 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 81251,00 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 55452,09 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 13708,83 гривень. Взяті зобовязання з а кредитним договором відповідачем та третьою особою не виконуються, тому позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача частину заборгованість у розмірі 200000 гривень та сплачені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні. Щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя за кредитним договором пояснив, що дане питання не потребує додаткового узгодження з поручителем, оскільки він підписав договір поруки, яким передбачено, збільшення обсягу відповідальності поручителя у випадку збільшення зобовязання боржника.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що її довіритель при укладанні договору поруки погоджувався відповідати по кредитним зобовязанням боржника, що становили 80 000 грн. Нести обовязок боржника ТОВ «Морфея фін» по кредитному зобовязанню в розмірі 200000 грн., він не погоджувався. Ніякі зміни та доповнення з цього приводу, як то передбачає п.4.3 договору поруки з ним не укладались.

Суд, заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 30 квітня 2015 року ТОВ «Морея Фін» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі заява).

Згідно заяви ТОВ «Морея Фін» приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 30.04.2015 року (далі договір) та взяло на себе зобовязання виконувати умови договору.

Відповідно до договору ТОВ «Морея Фін» було встановлено кредитний ліміт в розмірі 200000 грн., на поточний рахунок 0263.

В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки POR173 від 24 липня 2015 р., за яким останній поручився перед позивачем за належне виконання кредитних зобовязань ТОВ «Морея фін», зокрема за сплату процентів, комісійної винагороди, штрафів, пені та кредиту в розмірі 80 000 грн.

Дотепер позичальником неналежно виконуються зобовязання з повернення кредиту та сплати відсотків за ним, в результаті чого станом на 10 серпня 2016 року перед позивачем утворилася заборгованість в сумі кредиту 350411,92 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 200000 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 81251,00 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 55452,09 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 13708,83 гривень.

У звязку з чим, позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права шляхом стягнення з поручителя ОСОБА_1 частини заборгованість в розмірі 200 000 гривень.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно п.1.1.1. та п. 1.1.2. договору поруки якщо під час виконання угод зобовязання Боржника збільшаться, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель дає свою згоду на збільшення зобовязань в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Така умова договору поруки є нікчемною, оскільки суперечить вимогам ст. 559 ЦК України.

Отже, виходячи з того, що судом встановлено факт збільшення без згоди поручителя ОСОБА_1 його обсягу відповідальності у зобовязанні за кредитним договором №б/н від 30.04.2015 року з 80000 гривень до 200000 гривень, змін та доповнень до договору поруки між банком та поручителем всупереч вимог закону не укладалось, то суд за цих обставини приходить до висновку про припинення обовязків поруки відповідача.

У звязку з чим, суд не має підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості, оскільки всі права та обовязки сторін за договором поруки POR173 від 24 липня 2015 р. припинились.

Керуючись ст.ст. 530, 559, 610, 611, 1052, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков