Справа № 443/522/17 Провадження № 2/443/606/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області та право на земельні ділянки площею 0.6892 га та площею 0.9305 га, грошовий вклад та іменний сертифікат «Галицьких інвестицій» в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2, яка померла 13 серпня 2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, належав колгоспному двору, головою якого був її дід ОСОБА_3. 15 червня 1995 року дід помер. Після його смерті у володіння спадковим майном вступила баба ОСОБА_2. На випадок смерті баба склала заповітне розпорядження належним їй на день смерті майном в її користь. У квітні 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, у зв»язку тим, що він є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом. Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 подала заяву про слухання справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову .

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи та докази в їх сукупності, суд приходить до переконання що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, помер 15 червня 1995 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 003235 від 16 червня 1995 року, виданим виконкомом Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області.

ОСОБА_2 померла 13 серпня 2016 року в с.Млиниська Жидачівського району Львівської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 428815 від 16 серпня 2016 року.

Судом досторівно встановлено той факт, що позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онукою ОСОБА_2.

Згідно матеріалів спадкової справи № 601 від 27 жовтня 2016 року, відкритої після смерті ОСОБА_2, яка померла 13 серпня 2016 року, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті баби у встановленому законом порядку. Постановою нотаріуса № 224/02-31 від 24.04.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, оскільки він є власністю членів колгоспного двору, частки яких не визначені, а померла не є його останнім членом.

Згідно Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30.09.1988 року, виданого виконкомом Жидачівської районної ради, цілий жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, по вулиці Набережній, 30, належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Згідно Заповіту, складеного в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області 30 січня 2008 року, ОСОБА_2, все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1.

Згідно довідки № 315 від 27 квітня 2017 року, виданої виконкомом Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області, ОСОБА_2 постійно була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті, що наступила 13 серпня 2016 року. Разом з нею на день її смерті була зареєстрована та проживала ОСОБА_1. Від імені ОСОБА_2 в сільській раді посвідчувався заповіт № 19 від 30.01.2008 року в користь внучки ОСОБА_1. Заборони та арешту на майно немає.

Згідно витягу № 294 від 21 квітня 2017 року, з погосподарських книг № 2 по селу Млиниська станом на 1990-1991 роки у господарстві по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська, Жидачівського району Львівської області, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, голова двору, ІНФОРМАЦІЯ_3; помер 15.06.1995 року; ОСОБА_5, дружина, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 13.08.2016 року; ОСОБА_6, внук, ІНФОРМАЦІЯ_5, помер 13.01.2008 року; ОСОБА_7, внучка, ІНФОРМАЦІЯ_6. Господарство відноситься до суспільної групи "колгоспний двір".

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із змінами внесеними згідно з Постановою ПВС України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та ОСОБА_7 виходячи із рівності часток усіх членів колгоспного двору, кожному із них фактично належала 1/4 частина колгоспного двору.

Після смерті членів колгоспного двору: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по вулиці Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області.

Судом встановлено та підтверджено документально той факт, що житловий будинок по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області є власністю колгоспного двору, частки яких не визначені, позивачка є останнім членом двору, якій належить 1/4 частина майна колгоспного двору, що дає можливість позивачці належним чином прийняти спадщину після смерті баби, зареєструвати її та отримати свідоцтво про право власності на цілий житловий будинок.

Крім цього, судом встановлено, що спадкодавцю на момент смерті належали дві земельні ділянки: площею 0,9305 га та 0,6892 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради. (згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 349743 та серії ЯБ № 349734 відповідно), а також іменний сертифікат "Галицьких інвестицій" серії АА № 133572 від 02 грудня 1996 року, ориганли яких втрачені.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оцінюючи докази в справі у їх сукупності, суд вважає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті баби, тому за нею слід визнати право власності на 3/4 частини житлового будинку № 40, розташованого по вул. Надбережна, в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13 серпня 2016 року та на 1/4 частину що належить їй як члену колгоспного двору, а в загальному на цілий житловий будинок.

Враховуючи те, що представником відповідача подано суду заяву, якою позов визнано, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/4 частини житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_2, яка померла 13 серпня 2016 року та на 1/4 частину житлового будинку, належну їй як члену колгоспного двору, в а загальному на цілий житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул. Надбережна, 40 в с. Млиниська Жидачівського району Львівської області; дві земельні ділянки: площею 0,9305 га та 0,6892 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Млиниської сільської ради. (згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 349743 та серії ЯБ № 349734 відповідно), а також іменний сертифікат "Галицьких інвестицій" серії АА № 133572 від 02 грудня 1996 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Жидачівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко