Справа № 591/4095/16-ц
Провадження № 2/591/230/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2017 року
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Прокудіної Н.Г.
при секретарі Майборода А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та остаточно уточнивши позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. 15.01.2014 року відбулось залиття її квартири АДРЕСА_2 про що 04.02.2014 року був складений відповідний акт. Відповідач відмовився допустити членів комісії до квартири для встановлення причини залиття, про що йому був наданий припис із попередженням про притягнення до адміністративної відповідальності . Цей припис був проігнорований . Згідно складеного акту обстеження її квартири було виявлено, що внаслідок залиття з квартири верхнього поверху була пошкоджена стеля в коридорі та пошкоджені шпалери. На місцях залиття зявились руді плями, шпалери відстали від стін, покрились рудими плямами. Добровільно усунути наслідки залиття відповідач відмовляється. Згідно звіту спеціаліста про оцінку від 29.07.2016 року вартість ремонтних робіт із матеріалами складає 6034 грн. Крім того вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 3000 грн.. Оскільки в звязку з залиттям квартири змінились умови проживання в квартирі, вона нервує від такої поведінки сусіда, що негативно відображається на стані її здоровя. Просить стягнути з відповідача 6034 грн. матеріальної шкоди, моральну шкоду 3000 грн., за складання звіту спеціалістом 700 грн., за складання позову 300,00 грн., повернення судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с. 93-94).
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.06.1993 року на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради № 406 (а.с. 5).
Власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 30.11.2012 року, засвідченого нотаріусом ОСОБА_3 р. № 1543, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек , Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна ( а.с. 91-92).
15 січня 2014 року сталося залиття у квартирі АДРЕСА_5 квартири АДРЕСА_6. Причина залиття не встановлено, мешканців квартири № 21 нема вдома, надано припис кв. 21 для встановлення причини залиття. Обставини стосовно залиття 04 лютого 2014 року квартири позивача з квартири відповідача підтверджуються актами про залиття, складеними 04 лютого 2014 року комісією в складі начальника ВТВ КП «Сумижитло» СМР виконавця послуг ОСОБА_4 голови комісії, начальника технічної дільниці ОСОБА_5 (а.с. 74).
Наведеним актом, який не спростований відповідачем, підтверджується наявність та перелік пошкоджень приміщень квартири позивача, а саме, що внаслідок залиття пошкоджені коридор : стеля плями (водоемуль) S =2 кв. м, стіни шпалери S =3 кв. м.
Як вбачається з припису начальника ВТВ КП «Сумижитло» СМР вих. № 386/15.01-08 від 04.02.2014 р. власнику квартири АДРЕСА_7 , для зясування причини залиття квартири № 17 запропоновано надати вільний доступ для обстеження інженерних мереж у його квартирі (а.с.9).
Згідно звіту про оцінку майна про визначення прямих збитків , причинених майну для розрахунку розмірі відшкодування, виконаного на підставі заяви ОСОБА_1, проведеного оцінювачем ОСОБА_6, не спростованого відповідачем, сума завданих позивачам збитків складає 6034, 00 грн.. Оцінювачем складено кошторисний розрахунок вартості ремонтних робіт на вказану суму, які необхідно провести в квартирі позивачу по усуненню наслідків залиття (а.с. 10-21).
Наявність пошкоджень квартири позивача, застережених в актах, складених працівниками КП "Сумижитло", підтверджена і наведеним висновком оцінювача, до якого додані фотознімки пошкоджених приміщень квартири і яким проведена оцінка завданих позивачам збитків.
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Ст. 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, як її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Отже, згідно зі статтями 1166, 1167 ЦК України умовами для покладення на особу обов`язку відшкодувати шкоду є: протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи; шкода як наслідок такої протиправної поведінки; причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду.
Згідно ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує.
За загальним правилом, відповідно до ст. 151 ЖК України та ст. 322 ЦК України тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок ремонт квартири, лежить на власнику квартири.
Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Отже, власник житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, внутрішньоквартирних комунікацій, при наявності несправностей вживати заходів до їх усунення, тобто несе обов'язок і по утриманню внутрішньоквартирних систем тепло- та водопостачання.
Обов'язок власника квартири як споживача житлово-комунальних послуг утримувати внутрішньо квартирне обладнання, слідкувати за його технічним станом, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини передбачений і ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їхвласників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що у разі, якщо санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання вийшли з ладу з вини власника квартири, на нього покладається обов'язок щодо їх ремонту та заміни, а також відповідальність на підставі норм ст. ст. 1166, 1167 ЦК України за обставин, якщо внаслідок такої бездіяльності завдано шкоди іншій особі.
Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідач, всупереч передбаченому для нього обов'язку в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, довести наявність підстав для звільнення його від відповідальності, не надав доказів наявності таких підстав.
Надана суду позивачем оцінка, проведена оцінювачем ОСОБА_6Ю, на думку суду є об'єктивною та реальною, оскільки містить мотиви визначення розміру збитків, фотознімки пошкоджень, відповідні розрахунки.
Крім того, ця оцінка була проведена як за наданими документами так і шляхом виходу на місце події з особистим дослідженням оцінювачем завданих залиттям збитків.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що побачила факт залиття квартири позивача вранці наступного дня, стеля була мокрою, з неї капала вода, на підлозі в коридорі була вода.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що бачила , що квартира ОСОБА_1 була залита, була мокра стеля, відклеєні шпалери, сусіда не бачила, ремонт в квартирі не зроблений.
Отже, залиття та пошкодження житла позивача сталося з квартири відповідача, яка розташована вище, з вини останнього, між завданою шкодою та неправомірними діями відповідача є причинний зв'язок, оскільки внаслідок його недбалого ставлення до технічних мереж своєї квартири, яке проявилось у неналежному контролюванні технічного стану обладнання, сталося залиття квартири.
Відтак, суд вважає, що позивач, відповідно до вказаних положень процесуального закону, довела факт заподіяння їй з вини відповідача майнової шкоди, яка полягає у відшкодуванні матеріальної шкоди, яку вона повинна понести на проведення ремонту в квартирі на суму 6034 гривні 00 копійок та 700 гривень, пов'язаних з проведенням робіт по оцінці пошкоджень (які документально підтверджені).
Відтак позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.
Суд також вважає частково доведеним позов в частині заподіяння моральної шкоди позивачу ОСОБА_1 в зв'язку з пошкодженням її майна.
Враховуючи обсяг їх моральних страждань, те, що залиття квартири змінило в негативну сторону течію її життя, призвело до вимушених витрат, дискомфорту в повсякденному житті, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково і на відшкодування заподіяної моральної шкоди стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 600, 00 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені нею судові витрати: 551,20 грн. гривень (за вимогу майнового характеру) та 300 грн. витрати за складання позову, 700 грн. витрати за проведення звіту.
Керуючись ст.ст. 22-23, 1166 ЦК України , ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6034,00 грн., відшкодування завданої матеріальної шкоди, 600,00грн. моральної шкоди, 551,20 грн. повернення судового збору , 700 грн. витрати за проведення звіту, 300 грн. витрати за складання позову.
Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення суду має право подати до Зарічного районного суду м. Суми заяву про його перегляд.
Інші особи, що брали участь у розгляді справи, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н ОСОБА_9