Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 433/1713/16-ц
Провадження № 22ц/782/889/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку цивільну справу

за заявою

ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 433/1713/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Київської обласної ради, Голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу

Троїцького районного суду Луганської області від 1 листопада 2017 року

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 433/1713/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Київської обласної ради, Голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії.

Зазначав, що 21.08.2017 року Троїцьким районним судом Луганської області ухвалено рішення про часткове задоволення його позовних вимог до Київської обласної ради, Голови Київської обласної ради VII скликання ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії.

Посилаючись на те, що судом, зазначеним рішенням, задоволена вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28.07.2016 року по день винесення рішення по справі, однак, не вирішено питання про розмір грошових сум такого заробітку, просив суд постановити додаткове рішення яким стягнути з Київської обласної ради на його, ОСОБА_2, користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 липня 2016 року по 21 серпня 2017 року у сумі 105489 грн. 03 коп. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах заробітку за один місяць, а саме: за вересень 2016 року у сумі 8691 грн. 98 коп. допустити до негайного виконання.

Ухвалою Троїцького районного суду Луганської області від 1 листопада 2017 року у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та передати питання на новий розгляд до районного суду.

У судове засідання сторони не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку, ОСОБА_2 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 21 серпня 2017 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Київської обласної ради від 28 липня 2016 № 110 про звільнення ОСОБА_2 з посади виконуючого обовязки директора Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради у звязку із прогулом відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_2 на посаді виконуючого обовязки директора Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради з 28 липня 2016 року. Стягнуто з Київської обласної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 липня 2016 року по день винесення рішення по справі, тобто 21 серпня 2017 року. Стягнуто з Київської обласної ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки відповідно до частини 6 статті 235 КЗпП України за період з 28 липня 2016 року по день винесення рішення по справі, тобто 21 серпня 2017 року. Стягнуто з Київської обласної ради на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000 (три тисячі гривень) 00 копійок. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обовязки директора Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто з Київської обласної ради на користь держави судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок та 367 (триста шістдесят сім) гривень 47 (сорок сім) копійок за позовні вимоги не майнового характеру.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції, виходив з того, що у своїх заявлених вимогах ОСОБА_2 просив стягнути з Київської обласної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 липня 2016 року по день винесення рішення по справі, при цьому будь-які розрахунки щодо середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у позовній заяві чи її матеріалах, відсутні. Також, вимоги ОСОБА_2 щодо ухвалення додаткового рішення змінюють по суті зміст основного рішення, відповідні розрахунки не були предметом вирішення та дослідження при постановленні рішення, а тому вимоги про ухвалення додаткового рішення за вказаних вище обставин задоволенню не підпадають.

Так, відповідно до ст. 220 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), - суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

На додаткове рішення може бути подано скаргу. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, - при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином, не вирішення питання про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, робить неможливим виконання рішення суду в частині поновлення прав ОСОБА_2

Проте, Європейський суд з прав людини визначив, що виконання рішення винесеного будь-яким судом, слід розуміти як обовязкову складову судового провадження.

Так, у справі «Хорнсбі проти Греції» 1997 р., Суд підкреслив, що право на справедливий суд було б «ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обовязкове судове рішення вважалося недіючим на шкоду одній зі сторін. …Виконання рішення повинне, таким чином, розглядатися як невідємна частина «суду» у розумінні статті 6 Конвенції».

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, -

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

З огляду на наведене, враховуючи, що ухвалити додаткове рішення може лише суд, що ухвалив рішення, що розгляд справи не закінчено, колегія суддів, вважає необхідним направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області, ~

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Троїцького районного суду Луганської області від 1 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови апеляційного суду до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: