АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 2-во/789/16/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

29 грудня 2017 р. м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

судді - доповідача - Ткача З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Бершадська Г. В.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 2218/23181/2012 за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в судовому рішенні Апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року, ухваленого колегією суддів у складі Ткача З.Є., Міщія О.Я., Бершадської Г.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та вселення, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на квартиру.

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, вселення та встановлення факту проживання однією сім'єю із відповідачем без реєстрації шлюбу із січня місяця 2007 року до його укладання 08 серпня 2008 року.

В грудні 2012 року ОСОБА_5 пред'явив позов до ОСОБА_1, ОСОБА_6, який доповнив у жовтні 2013 року, про визнання права особистої власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання осіб такими, що втратили право на проживання в квартирі та скасування їх реєстрації.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2014 року позови задоволено частково, визнано за ОСОБА_1 право власності на 15/100 частини квартири за АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_5 право власності на 85/100 частини квартири АДРЕСА_1, та задоволено право ОСОБА_1 на вселення разом із малолітнім ОСОБА_7 у квартиру за АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, визнано за нею право спільної сумісної власності з ОСОБА_5 на 304/1000 частин квартири за АДРЕСА_1.

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду Тернопільської області заяву про виправлення описки допущену в 10 і 11 абзацах мотивувальної частини рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року наступним змістом: «ОСОБА_5 за рахунок власних коштів у розмірі 216000,00 грн., внесених до укладення шлюбу, сплачено 69,194% вартості житла. ОСОБА_8 в спірній квартирі належить право спільної сумісної власності у розмірі пропорційно внесених коштів нажитих у шлюбі, тобто 96164,00 грн, що становить 30,805% вартості житла."

Також просила викласти резолютивну частину рішення апеляційного суду Тернопільської області наступним змістом: "Визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності з ОСОБА_5 на 308/1000 частин квартири за АДРЕСА_1."

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок допущених у судовому рішенні, колегія суддів виходить з того, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Розглядаючи питання про виправлення описки суд не вправі давати переоцінку доказів, на підставі яких суди визначили частки сторін у спірному майні.

Як вбачається з рішення Хмельницького міськрайонного суду від 4 червня 2014 року та рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року, визначення часток сторін у спільному майні було предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанціях і висновки судів зроблені на підставі доказів, що містяться в матеріалах цивільної справи відповідно до вимог чинного законодавства.

Внесення виправлень в мотивувальну частину та резолютивну частину рішення апеляційного суду в частині установлення розмірів часток сторін у майні змінює його зміст та порушує права сторін на спірне майно, що є неприпустимим.

Отже, викладені в заяві ОСОБА_1 обставини не є опискою в розумінні вимог ст. 269 ЦПК України, у зв'язку з чим заява про виправлення описки не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ч.1 ст. 269, п.3) ч.1 ст.389 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у внесенні виправлень у рішення апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та вселення, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права особистої власності на квартиру.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на неї може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 29 грудня 2017 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач