Дата документу 13.07.2017 Справа № 554/9969/16-ц
Провадження № 2/554/855/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 липня 2017 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Дроздові Д.А. розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-
17.01.2016 року позичальник ОСОБА_2 померла. Згідно відповіді наданої 03.08.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3Б, зазначено, що спадкоємцями померлої ОСОБА_2, які звернулися з заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1.
Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву в якій просив розглянути справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, в зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з»явився по невідомим суду причинам належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).
Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.
Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до наступного.
30.03.2006 року між позивачем і ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг була підписана заява № б/н згідно якої позичальник отримала кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифами Банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
17.01.2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 70 (а.с.49).
03.08.2016 року позивачем було отримано відповідь приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій зазначено, що 19.07.2016 року після померлої ОСОБА_2, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_1, реєстраційний облік картки платника податків НОМЕР_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 55).
09.08.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з листом-претензією до ОСОБА_1, в якому повідомив, що відповідач має сплати заборгованість по кредитному договору, яка станом на дату смерті позичальника складає 7669,89 грн .(а.с.56).
Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).
Для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом.
Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: відмітка у паспорті спадкоємця про реєстрацію його місця проживання разом із спадкодавцем; довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.
Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лище за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Факт одержання ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 майна в порядку
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1268-1270, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 57-60, 179, 212-214, 218 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1, (адреса АДРЕСА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 7669,89 за кредитом б/н від 30.03.2006 року та судові витрати в сумі 1378,00 грн., а всього на загальну суму 9047,89 грн.
Копію даного рішення направити ОСОБА_1, не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня отримання його копій особами, які не брали участі у розгляді справи

Суддя О.І. Шевська