Ухвала

іменем україни

23 серпня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В., Іваненко Ю.Г., СтупакО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, у якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 46247082 від 29 січня 2015 року. Указував, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого Ужгородським міськрайонним судом від 24 березня 2014 року у цивільній справі № 712/13404/12, закінчився ще 29 жовтні 2013 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані ухвали та постановити нову ухвалу про задоволення скарги, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» рішення суду може бути пред'явлено до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Згідно з ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Оскільки ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14 серпня 2014 року строк пред'явлення виконавчого документа по справі № 712/13404/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості поновлено, а державний виконавець відкрив виконавче провадження за цим виконавчим документом (листом) 29 січня 2015 року (у межах річного строку), тому твердження ОСОБА_4 про закінчення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними.

Таким чином, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, постановленими із додержанням норм процесуального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

Ю.Г.Іваненко

О.В.Ступак