АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4376/17 Справа № 190/22/17-ц Головуючий у 1 й інстанції - Митошоп В. М. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року м. Дніпро

22 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

Суддів - Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

При секретарі - Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Аграрно-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-К» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення розміром 6.190 га яка розташована на території Саївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. 22.01.2008 року між нею та відповідачем укладений договір оренди землі, згідно якого позивач передала відповідачу в оренду вказану земельну ділянку строком на десять років. 02.03.2016 року представник відповідача звернувся до неї з проханням підписати відомість про отримання орендної плати за договором оренди землі від 22.01.2008 р., та шляхом омани вона не читаючи підписала додаткову угоду №1 від 02.03.2016 р. до договору оренди земельної ділянки, в якій строк дії зазначеного договору був змінений з 10 років на 15 років, а саме до 22.02.2023 року. Про те, що вона підписала додаткову угоду №1 до договору оренди землі їй стало відомо від її родичів, при цьому вона не мала наміру продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки, а тому просила визнати недійсною додаткову угоду №1 від 02.03.2016 року до договору оренди земельної ділянки від 22.01.2008 р., укладену між нею та відповідачем.

Рішенням П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Аграрно-виробничого ТОВ «Агроцентр-К» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки відмовлено /а.с. 76-79/.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права /а.с. 83-84/.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №146536 від 13.09.2002, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 6,190 га, яка розташована на території Саївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.(а.с.4)

Згідно копії договору оренди земельної ділянки, 22.01.2008 року між ОСОБА_2 та АВТОВ «Агроцентр К» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, згідно з умовами п. 7 якого ОСОБА_2, передала АВ ТОВ «Агроцентр К» в строкове платне користування належну їй вищевказану земельну ділянку строком на 10 (десять) років. Договір зареєстровано у Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 22.01.2008 року за №94.(а.с.5-6) .

Згідно копії акту про передачу та прийом земельної ділянки - 22.01.2008 року, позивач передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 6,190 га, кадастровий НОМЕР_1 яка розташована на території Саївської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області.(а.с.10)

Згідно копії додаткової угоди № 1 до договору оренди земельної ділянки від 22.01.2008р. від 02.03.2016 р. - ОСОБА_2 та АВ ТОВ «Агроцентр К» погодили зміни до договору оренди земельної ділянки та продовжили строк дії договору оренди землі на 15 років до 22.01.2023р.(а.с.7)

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна - 26.03.2016 р. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 13953347 про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 укладений між ОСОБА_2 та АВ ТОВ «Агроцентр К» до 22.01.2023р.(а.с.8)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем, не надано доказів в підтвердження укладення додаткової угоди під впливом обману з боку відповідача, та укладення додаткової угоди не є укладенням договору оренди після закінчення дії договору в розумінні ст.33 ЗУ « Про оренду землі». Крім того, судом не встановлено порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у зв'язку з укладенням додаткової угоди до договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що спірна додаткова угода суперечить вимогам ст. 15 ЗУ « Про оренду землі», а саме: - відсутні умови індексації орендної плати, - відсутні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки додатковою угодою внесено зміни до п.7 договору оренди земельної ділянки від 22.01.2008р. щодо визначення строку дії договору на 15 років терміном до 22.01.2023р., та змінено п.8 договору яким визначено розмір орендної плати в грошовій формі у розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, інші умови договору від 22.01.2008р. не змінювались та зберігають чинність.

Згідно п.9 договору від 22.01.2008р. визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.

Таким чином, між позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, щодо обчислення розміру орендної плати без урахування індексу інфляції, визначена форма орендної плати(грошова) та позивач погодилася із зазначеними умовами, підписавши договір.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд не звернув уваги на те, що під час укладення спірної угоди її було введено в оману відповідачем є безпідставними, оскільки факт підписання позивачкою додаткової угоди сторонами по справі не оспорюється, а ОСОБА_2 не надала жодних доказів на підтвердження введення її в оману відповідачем під час укладення додаткової угоди і, таким чином, відповідно до ст. 11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення норм права.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

Ж.І. Максюта