Справа № 530/809/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.12.2017 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М., секретарі Соловей Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Зіньківської міської ради, Полтавської області, орган опіки та піклування Зіньківської райдержадміністрації,Полтавської області, служба у справах дітей Зіньківської райдержадміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Зіньківської міської ради,Полтавської області, орган опіки та піклування Зіньківської райдержадміністрації, Полтавської області, служба у справах дітей Зіньківської райдержадміністрації, Полтавської області про позбавлення батьківських прав.

З позову ОСОБА_1 по якому відкрито провадження у справі ( а.с.20,21) вбачається, що 28.07.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2. Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не склалося і 12.03.2015 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2015 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2015 року і до її повноліття. 07.05.2015 року відділом державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4,яка проживає разом з позивачкою і повністю перебуває на її утриманні та вихованні. ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, борг зі сплати аліментів станом на 08.06.2017 року становить 20966 грн. 75 коп., вихованням, піклуванням про стан здоровя дитини не переймається, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків і не бажає їх виконувати. В звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 позов підтримали, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 у судові засідання 19.07.2017 року, 31.07.2017 року, 11.10.2017 року, 29.11.2017 року та 28.12.2017 року, не зявився належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, треті особи представник служби в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_6, яка діє за довіреністю і як представник органу опіки та піклування Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області не заперечувала стосовно задоволення позову, представник органу опіки та піклування Зіньківської міської ради Полтавської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника за довіреністю ОСОБА_5, третіх осіб представника служби в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_6 яка діє за довіреністю і як представника органу опіки та піклування Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що 28.07.2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.6). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.8). ОСОБА_4 народилася 25.01.2013 року і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7). Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.04.2015 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.03.2015 року і до її повноліття ( а.с.9). Відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження вбачається , що відкрито виконавче провадження ВП № 47480550 від 07.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4В.( а.с.11). З довідки розрахунку виданої Зіньківським районним відділом державної виконавчої служби від 08.06.2017 року № 2486/14.6.25 борг ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 08.06.2017 року становить 20966 грн 75 коп ( а.с.13). З висновку Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області від 30.06.2017 року № 01-34/153 вбачається за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61).

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд критично оцінює посилання позивача ОСОБА_1 та її представника за довіреністю ОСОБА_5 в частині невиконання батьківських обовязків відповідачем ОСОБА_2 заборгованістю по сплаті аліментів, а приймає їх лише в сукупності фактів невиконання батьківських обовязків поряд з іншими, не вчиненням активних дій щодо виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, навчання і її розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, мають рівні права і обовязки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Разом з цим суд приймає до уваги той факт, що після розлучення відповідач ОСОБА_2 на протязі двох років не спілкується з дитиною, ігнорує виклики служби в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, жодного разу не прибув в судове засідання на розгляд даної справи, цим самим проявив байдужість, щодо вирішення питання про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Зіньківської міської ради, орган опіки та піклування Зіньківської райдержадміністрації, служба у справах дітей Зіньківської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року, ст.12, 18,76-77,81, 141, 208, 260-261, 268, 354-355 ЦПК України, ст. 164,150,180 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Зіньківської міської ради, Полтавської області, орган опіки та піклування Зіньківської райдержадміністрації Полтавської області, служба у справах дітей Зіньківської райдержадміністрації, Полтавської області про позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 судовий збір в сумі шістсот сорок гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 28.12.2017 року.

Суддя