Справа № 469/325/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Старчеус О.П.

при секретаря судового засідання Якубець С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 14.03.2017р. звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 10.09.2004р. померла ОСОБА_3, яка проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 48 в с. Коблеве. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_3 не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є її чоловік ОСОБА_2 та син покійної позивач ОСОБА_1. На дату смерті ОСОБА_3 обидва спадкоємця проживали та були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавицею. 04.02.1983р. мати позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦСу м. Мурманськ. Після укладення шлюбу мати змінила прізвище з Колеснікової на ОСОБА_3. Через деякий час подружжя ОСОБА_3 разом з малолітнім ОСОБА_5 переїхали проживати до ІНФОРМАЦІЯ_2. 09.04.1992р. на підставі рішення виконкому Коблівської сільської ради вітчим позивача відповідач ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Молодіжна, 20 в с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, свідоцтво виписано на його імя. Але, відповідно до ст22 КпШС України який діяв на той час, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною власністю, кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, тому вказаний будинок є спільною сумісною власністю матері позивача та його вітчима. Відповідно до ст.28 КпШС України, частки подружжя у майні, яке набуте в період шлюбу, є рівними. Те, що набуте в шлюбі майно є спільною сумісною власністю подружжя, встановлено також і ст.ст.60,70 СК України, який діє на теперішній час. Таким чином, матері позивача належала 1/2 частина будинку. Земельна ділянка по вул. Молодіжній, 20 в с. Коблеве, на який знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами також була спільною сумісною власністю матері та вітчима. Рішенням сесії Коблівської сільської ради від 11.11.2005р. №10 нумерація будинку по вул. Молодіжна в с. Коблеве була змінена з №20 на №28. У 2017р. позивач звернувся до Березанської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, але у звязку відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказане нерухоме майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва та рекомендовано звернутися до суду. Оскільки Коблівська сільська рада не може видати йому дублікат свідоцтва про право власності на майно у звязку з тим, що у справах сільської ради цей документ відсутній, посилаючись на норми ст.ст.1268, 1270,1278,328,392 позивач просить визнати за ним право власності на ? житлового будинку загальною площею 61,4 кв.м., житловою (основною) площею 38,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 48 в с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 10 вересня 2004 року.

Сторони в судове засідання не зявились, їх представники надали до суду заяви про розгляд справи в відсутність сторін, при цьому представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, представник відповідача позов визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 народився 23.08.1978р. і його матірю в свідоцтві про народження записана ОСОБА_4.

Рішенням Березанського районного суду від 11.01.2017р. встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_3, яка померла 10.09.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

З довідки Коблівської сільської ради вбачається, що ОСОБА_3 дійсно постійно проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1988р. по день смерті 10.09.2004р.. за цією адресою на день смерті спадкодавиці разом з нею проживали та були зареєстровані чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_1.

Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок по вул. Молодіжна, 20 в с. Коблеве, 09.04.1992р. видано на імя ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Коблівської сільської ради №11 від 11.02.1992р..

На імя ОСОБА_2 02.04.1992 р. виготовлено технічний паспорт на будинок по вул. Молодіжна, 48. Рішенням сільської ради №10 від 11.11.2005р. будинку, який знаходиться у власності ОСОБА_2 привласнено юридичну адресу с. Коблеве, вул. Молодіжна, 48.

На підставі рішення виконавчого комітету Коблівської сільської ради від 15.05.1997р. №51 ОСОБА_7 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії II-МК №038620 на земельну ділянку площею 0,2054га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд, яка розташована на території Коблівської сільської ради.

Про неможливість видачі дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 09.04.1992р. на імя ОСОБА_2 через відсутність документа у справах сільської ради, свідчить довідка Коблівської сільської ради.

Зі спадкової справи №9/2017 до майна померлої 10.09.2004р. ОСОБА_3 (СР №60179277) вбачається, що спадкова справа заведена 01.02.2017р. за заявою ОСОБА_1.

Згідно ст.22 КпШС України (який діяв на час укладення шлюбу) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

У ст.ст.60,70 Сімейного кодексу України, який діє на даний час та діяв на момент смерті спадкодавиці зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, спадковиці належала ? частина будинку по вул.. Молодіжна, 20 в с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно з ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги, який своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, тому відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, до складу якої входять, згідно зі ст.1218 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Оскільки у позивача відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину спадкового будинку і видати дублікат правовстановлюючого документу неможливо в звязку зі смертю спадкодавця, на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку нотаріусом позивачу відмовлено, та розяснено його право на звернення для вирішення даного питання до суду.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є відповідач, якому також належить ? частина майна померлої.

Зважаючи на те, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв в установлений Законом строк спадкове майно, не може в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу у спадкодавця оформити належним чином своє право на спадковий житловий будинок, він має право набути право власності на спадкове майно на підставі ст.328 ЦК України шляхом захисту свого права відповідно до ст.3 ЦПК України.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215,218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? житлового будинку загальною площею забудови 61,4 кв.м., житловою (основною) площею 38,4 кв.м. з по господарськими будівлями та спорудами по вул. Молодіжна, 48 в с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 вересня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: