Провадження № 2-о/760/321/17
У Х В А Л А

/ про залишення заяви без руху/

04 серпня 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просить визнати безвісно відсутнім гр. ОСОБА_2, який зник 18.08.2004 року.

Розглянувши подану заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст.119 та ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в заяві повинні бути викладені обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи та інше.

Згідно ч. 1 ст. 248 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

В своїй заяві ОСОБА_1 просить визнати безвісно відсутнім гр. ОСОБА_2, який, за твердженням заявника, зник 18.08.2004 року.

При цьому заявником не зазначено з якою метою він просить визнати фізичну особу безвісно відсутнім.

Згідно ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Разом з цим, заявником не зазначено обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та докази на підтвердження кожної обставини, а саме:

-не зазначено ким саме заявник доводиться ОСОБА_2 (ступінь родинних відносин або інше) та не надані докази на підтвердження вказаних обставин;

-не зазначено чи є у ОСОБА_2 родичі (дружина, діти, батьки або інші), адреси їх місця проживання;

-не зазначена адреса останнього відомого постійного місця проживання особи, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою та докази на підтвердження зазначеної обставини;

-не зазначено якими доказами підтверджується, що в місці постійного місця проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про нього протягом останнього року;

-не зазначено які саме особи знали ОСОБА_2 і можуть дати свідчення про його місцеперебування в останні роки, не зазначено чи працював ОСОБА_2, де саме (з зазначенням назви підприємства, установи, організації та адреси місця роботи) і якими доказами підтверджуються дані обставини;

-не зазначено чи оголошувався розшук ОСОБА_2, де саме оголошувався розшук і результати розшуку особи, а також докази на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, заявнику ОСОБА_1 необхідно зазначити в своїй заяві з якою метою він просить визнати особу безвісно відсутньою, обставини якими він обґрунтовує свої вимоги та докази, що підтверджують кожну обставину, зокрема, безвісну відсутність фізичної особи.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 26 ЦПК України у справах окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявник, інші заінтересовані особи.

Визначення зацікавлених осіб залежить від мети за якою заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою.

Між тим, заявник не зазначив жодну зацікавлену особу у справі, права та інтереси якої зачипаються рішенням суду або у якої можуть виникнути або виникає певні права чи обов'язки у зв'язку з ухваленням рішення про визнання особи безвісно відсутньою.

За таких обставин, заявникові необхідно визначитися з колом осіб, які мають бути залучені до участі в розгляді даної справи, зазначити їх ім`я, найменування, їх місцезнаходження, індекси, номери засобів зв'язку та надати копії заяви для вручення всім зацікавленим особам.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків шляхом подання заяви в новій редакції та роз`яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко