Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 333/2304/15 Головуючий у 1 інстанції: Варнавська Л.О.
Провадження № 22-ц/778/3403/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Промінвестбанк» про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.11.2007р. між сторонами було підписано кредитний договір № 278-07 квф., згідно з яким Банк зобов'язався надати кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, з кінцевим строком повернення не пізніше 25.11.2012 року, у вигляді строкового кредиту у сумі 41 703 долари США, на придбання автомобіля, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 10,6%. Згідно умов цього договору кредит надається готівкою через касу банку. Про недійсність кредитного договору він дізнався 20.03.2015 року, отримавши правовий висновок № 06/09 від 20.03.2015 року. Вважає цей кредитний договір недійсним, оскільки він не відповідає вимогам Генеральної ліценції банку на право здійснення валютних операцій та вимогам Інструкції про касові операції в банках України. На час здійснення правочину банк не мав необхідного обсягу суб'єктної дієздатності, в нього була відсутня генеральна ліцензія на право проведення таких операцій. На підставі Банківської ліценції та письмового дозволу НБУ банк має право видавати кредит готівкою іноземною валютою лише з поточного рахунку клієнта, відкритого в установі банку на підставі договору банківського рахунку. Договору на обслуговування рахунку не укладалось. Вважає, що відповідач порушив його права як споживача фінансових послуг за ЗУ «Про захист прав споживачів», порушив вимоги постанов НБУ, не повідомивши позивача про необхідні умови кредитування, що передує укладанню кредитного договору. Тому просив суд визнати недійсним кредитний договір № 278-07 квф від 22 листопада 2007 року.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Промінвестбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визнання кредитного договору неукладеним та відмовити у задоволенні позову з інших правових підстав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Справа розглянута судом першої інстанції під час дії цивільно-процесуального кодексу у редакції від 18.03.2004р. Проте 15.12.2017р. набув чинності ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017р., яким до нього внесені зміни, тому в ході апеляційного розгляду слід перевіряти дотримання судом першої інстанції вимог ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., а здійснювати апеляційний розгляд справи та ухвалювати судове рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги слід за положеннями цивільно-процесуального кодексу у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки не мається належного документального підтвердження факту видачі ОСОБА_2 кредитних коштів в іноземній валюті на виконання умов кредитного договору, то оспорюваний кредитний договір є неукладений, а відтак, не може бути визнаний недійсним.

Позивач ОСОБА_2 рішення суду про відмову в задоволенні його позову щодо визнання недійсним кредитного договору погодився, не оскарживши його в апеляційному порядку.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційного суду з наступних підстав.

Судом по справі було встановлено, що 22 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 підписано кредитний договір № 278-07 квф.

Відповідно до п. 2.1 та 3.1, 5.1.1 цього договору банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу, з кінцевим строком повернення не пізніше 25.11.2012р., у вигляді строкового кредиту у сумі 41 703 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,6% річних. Згідно кредитного договору кредит надається готівкою через касу банку для задоволення споживчих потреб позичальника.

Закритим акціонерним товариством «Промінвестбанк» було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Промінвестбанк» в Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк».

Відповідно до п. 2.5 кредитного договору, кредит видається ОСОБА_2 для купівлі автотранспорту - автомобілю Toyota Aurion.

Згідно з п. 5.2.1 кредитного договору позичальник зобов»язується використати кредит за цільовим призначенням і погасити заборгованість по кредиту перед банком відповідно до розробленого графіку погашення на позичковий рахунок № 1849, відкритий банком.

Позивач наголошував на тому, що документально є недоведеним факт видачі ОСОБА_2 кредитних коштів у сумі 41 703 доларів США, оскільки відповідний особовий рахунок йому не відкривався, а тому видача кредиту в іноземній валюті є неможливою.

З вказаного слідує, що сторона позивача наголошує фактично на неналежному, не у відповідності до умов кредитного договору, документальному оформленні банком факту видачі кредитних коштів, та покладає ці обставини в основу своїх доводів щодо недоведеності його видачі.

Для з»ясування підтвердженості цієї операції судом першої інстанції у справі призначалась судово-економічна експертиза, згідно з висновком якої така операція первинними бухгалтерськими документами не підтверджена.

Так, згідно з висновком судово-економічної експертизи № 36/37-16 від 21.11.2016р.: документально операція з видачі, в об'ємі наданих на дослідження документів, ОСОБА_2 по кредитному договору № 278/07 квф від 22.11.2007 року з каси філії «Відділення ЗАТ «Промінвестбанку у м. Запоріжжя» (безбалансове відділення № 3) готівкових коштів у сумі 41 703,00 доларів США, не підтверджується. В регістрах бухгалтерського обліку операції по видачі ОСОБА_2 по кредитному договору № 278/07 квф від 22.11.2007 року готівкових коштів у сумі 41703,00 дол. США не відображені. Експерту документально обґрунтовано не надається можливим підтвердити операції з видачі ОСОБА_2 по Кредитному договору № 278/07 квф від 22.11.2007 року з каси Філії «Відділення ЗАТ «Промінвестбанку у м. Запоріжжя» (безбалансове відділення № 3) готівкових коштів у сумі 41 703,00 доларів США. Експерт документально обґрунтовано, згідно вимог чинного законодавства, не підтверджує операції по погашенню ОСОБА_2 кредиту за Кредитним договором № 278-07 квф від 22.11.2007 року, а також документально обґрунтовано, згідно вимог чинного законодавства, не підтверджує відображення операцій по погашенню кредиту у регістрах бухгалтерського обліку.

Ці висновки судово-бухгалтерської експертизи були покладені судом в основу рішення про неукладеність оспорюваного позивачем кредитного договору № 278-07квф. від 22.11.2007р.

З такими висновками суду не погодився апелянт, зазначивши, що фактично кредитні кошти надавались позивачу в інший спосіб, що не суперечить постановам НБУ в цій частині.

Перевіривши вказані доводи банку, колегія дійшла висновку, що оформлення видачі кредиту з відступленням від умов кредитного договору, на які посилається позивач та експерт, не свідчить про відсутність правовідносин між сторонами у справі, що виникли з оспорюваного кредитного договору.

Згідно постанови НБУ № 280 від 17.06.2004р. «Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України», рахунок 2203, виписку по якому як рахунку ОСОБА_2 надавав банк у цій справі, називається «Довгострокові кредити на поточні потреби, що надані фізичним особам» та є рахунком 2 класу «Операції з клієнтами». За дебетом цього рахунку проводяться суми наданих кредитів, а за кредитом - суми погашення заборгованості.

Відповідачем наданий видатковий касовий ордер № 183 від 22.11.2007 року (т.1 а.с. 90-копія, т. 2 а.с. 5-оригінал), в якому вказаний дебет по рахунку 1849, кредит по рахунку 100299021, зміст операції: расход-видача кредиту згідно кредитного договору 278-07 квф від 22.11.07р. - загальна сума 41703 доларів США та загальна сума 210 600,15 грн. в еквіваленті.

У вказаному видатковому касовому ордері мається підпису в графі «отримувач», який ОСОБА_2 не оспорював як не приналежний йому.

А також надана квитанція № 4065 від 22.11.2007р., згідно з якою відповідачем були перераховані грошові кошти ТОВ «УкрСпецТрейд Корпорейшн» з призначенням платежу: оплата за автомобіль згідно наданого ОСОБА_2 рахунком № УК-1089 від 16.11.2007р. ( Т. 1 а.с. 90).

Сторона ж позивача посилалась на те, що за умовами кредитного договору кредит мав надаватись позичальнику ОСОБА_2 через рахунок 2620 «Кошти на вимогу фізичних осіб», який належить до розділу 26 «Кошти клієнтів банку», що підтверджувалось висновком судово-економічної експертизи.

Між тим, застосований банком порядок видачі кредитних коштів ОСОБА_2 базується на вищезазначеному нормативному акті НБУ, а тому, попри інший порядок оформлення видачі кредиту, ніж передбачений кредитним договором, це не свідчить про фактичне ненадання банком та неотримання позичальником кредитних коштів. Так, фактичне отримання позичальником передбачених договором кредитних коштів підтверджується одночасно також іншими доказами у справі.

Відповідно до договору № 0091-07а від 16.11.2007р., який укладено ОСОБА_2 та ТОВ ««УкрСпецТрейд Корпорейшн» про покупку автомобілю Toyota Aurion, покупець вніс аванс у розмірі 23 400 грн., а решта суми у розмірі 210 600 грн. мала бути перерахована через уповноважений банк за кредитною схемою продажу автомобілів згідно з рахунком-фактурою від 16.11.2007р. № УК-1089 ( Т. 1 а.с. 153-155, Т. 2 а.с. 126).

У свідоцтві про транспортний засіб Toyota Aurion, виданому на ім.»я ОСОБА_2, зазначено в особливим відмітках про те, що цей автомобіль придбано за кредитом відповідно до договору від 22.11.2007р., укладеного з Промінвестбанком ( а.с. 156).

Договором застави № 1499-07зф від 22.11.2007р., згідно якого ОСОБА_2 передав в заставу АКПІБ придбаний автомобіль Toyota Aurion для забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 278-07 квф ( а.с. 158-162).

Крім того, суд не звернув уваги на ті факти, що 22 листопада 2012р. ОСОБА_2 повністю погасив кредит за вказаним кредитним договором, що відслідковується з виписки про рух коштів по рахункам № 849, № 1849, які були закриті у зв»язку з повним погашенням кредиту ( Т. 1 а.с. 44-53).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями п. 7.1 кредитного договору, він набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного повернення позичальником кредиту, сплати в повному обсязі процентів за користування ним та до повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов»язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Наданою довідкою відповідач підтвердив, що позичальник повністю розрахувався за кредитним договором по всім складовим кредиту, а тому дія кредитного договору припинилась відповідно до п. 7.1 кредитного договору.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_2 погодився з умовами кредитного договору, істотні умови якого йому були зрозумілі, на що вказує його добросовісне виконання, що підтверджує отримання ним кредитних коштів. Також отримання кредитних коштів, які спрямовані на оплату автомобілю, підтверджується вищенаведеною сукупністю інших дока-

зів, наявних у матеріалах справи, яким суд першої інстанції належної оцінки не дав, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказані обставини спростовують висновки суду про неукладеність кредитного договору, який виконувався його сторонами та на теперішній час є виконаним, у зв»язку з

чим його дія припинилась.

В позові ОСОБА_2, крім підстав для визнання недійсним оспорюваного кредитного договору, які суд визнав такими, що свідчать про його неукладеність, зазначав інші підстави недійсності договору.

Проте, оскільки ОСОБА_2 не оскаржив рішення суду в частині відмови щодо визнання кредитного договору недійсним з інших вказаних ним підстав, крім непідтвердженості факту надання йому кредитних коштів у іноземній валюті через касу банку, то колегія, переглядаючи справу лише в межах доводів апеляційної скарги банку, перевіряє рішення суду тільки в частині визнання судом кредитного договору неукладеним.

Тому, визнавши апеляційну скаргу в цій частині обґрунтованою, колегія у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасовує рішення суду та ухвалює нове рішення у формі постанови про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним оспорюваного кредитного договору з підстав непідтвердженості первинними бухгалтерськими документами факту отримання грошових коштів позивачем.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось і не переглядалось.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цій справі скасувати

В задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» про визнання недійсним кредитного договору № 278-07 квф від 22.11.2007 р., укладеного з ПАТ «Промінвестбанк» - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Гончар М.С.