АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2835/17 Справа № 175/3692/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ребров С. О. Доповідач - Посунся Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 - про стягнення коштів за договором фінансового лізингу; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Порше Лізинг Україна», ТОВ «Компанія Дніпрогазсервіспромойл» - про визнання недійсним договору фінансового лізингу, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що повинне бути скасоване з ухваленням нового, виходячи з наступного.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору фінансового лізингу та наявну заборгованість, позивач просив стягнути з відповідача основну суму, збитки, штраф, пеню, 3 % річних, інфляційні витрати, відсотки за користування чужими коштами.

Задовольняючи повністю позовні вимоги Товариства, районний суд, керуючись ст.ст. 22, 526, 536, 611, 625, 806, 1048, 1214 ЦК України дійшов висновку, що в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків за договором фінансового лізингу, у нього перед позивачем існує заборгованість, в тому числі завдано збитки, які відповідно до вказаних норм закону підлягають стягненню на користь позивача. В той же час, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним договору фінансового лізингу з підстав його непосвідчення нотаріально, - районний суд виходив з необґрунтованості, безпідставності вказаних вимог та неможливості застосувати ст. 799 ЦК України.

З такими висновками районного суду погодитись не можна, з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 05.06.2012 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» уклало з ОСОБА_3 Договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача об'єкт лізингу - транспортний засіб типу «VW СС 2.0 ТSІ», 2011 року випуску, а ОСОБА_2 зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплачуувати кошти згідно Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину договору на загальну суму, що становить еквівалент 45600,00 дол. США не враховуючи авансового платежу на суму, що становить 9120,00 дол. США.

ОСОБА_2 відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування та прийняв у користування предмет лізингу - транспортний засіб типу «VW СС 2.0 ТSІ», 2011 року випуску.

З лютого 2014 року ОСОБА_2 почав порушувати свої зобов'язання за Договором щодо виплати лізингових платежів, виплачуючи їх з порушенням строків погоджених в Плані відшкодування, а з березня 2014 року взагалі припинив їх сплачувати.

Згідно тверджень позивача, станом на 27.08.2015 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 858778,61 грн..

Згідно ч.2 ст. 806 ЦКУ до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму), купівлі-продажу або договору поставки. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку, та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг».

За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з ч. 2 ст. 799 ЦК України договір підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню.

У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним згідно правил ст. 220 ЦК України.

Доведено, що Договір фінансового лізингу не було посвідчено нотаріально, а, отже, вимоги закону порушено. Як нікчемний цей договір не породжує правових наслідків, окрім тих, що пов'язані із його нікчемністю, про що сторонами не заявлялось.

Враховуючи зазначене, та те, що відповідачем заявлені вимоги про недійсність такого договору із наведених вище підстав, - апеляційний суд приходить до висновку, що ці позовні вимоги підлягають задоволенню, а позовні вимоги Товариства про стягнення заборгованості за договором як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону - залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 307, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу та позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 лютого 2017 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 - про стягнення коштів за договором фінансового лізингу - відмовити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 00005111 від 05.06.2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» та ОСОБА_2.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

З.М. Пономарь