ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1198/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2017 р.

ОСОБА_1 райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М., при секретарі Клисак Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_1 селищної ради , державного нотаріусу ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_3, Фермерського господарства « Ранок», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В

В листопаді 2017 року до суду звернулась ОСОБА_2 із зазначеним позовом в якому вказала, що її батько ОСОБА_6 помер 8.11.2016 року і залишилось його спадкове майно яке складається із земельної ділянки площею 29,5556 га розташованої на території ОСОБА_7 сільської ради Петриківського району, яку було надано рішеннями ОСОБА_1 районної ради від 30.03.1992 року та 15.10.1992 року та виданий державний акт на право довічного успадкування володіння землею від 10.07.1992 року.

Спадкодавцем за життя було засновано фермерське господарство «Колосок»,яке в жовтні 2009 року приєдналось до фермерського господарства «Ранок», засновником якого був ОСОБА_6 який замовив виготовлення технічної документації із землеустрою для ведення фермерського господарства на земельній ділянці якій був присвоєний кадастровий номер ::02:001:0165. Після смерті батька, позивачка залишилась єдиною спадкоємицею, її сестра ОСОБА_5 та брат ОСОБА_4 відмовились від своєї частки в спадщині. Постановою державного нотаріуса від 19.06.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з відсутністю у спадкоємця необхідних документів.

Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право на довічне спадкове володіння та користування вищезазначеної земельною ділянкою що залишилась після смерті ОСОБА_6

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась , направлено заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.44).

Від представника відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, проти позовних вимог заперечували ( а.с.43,80, 94).

Ухвалою суду від 07.12.2017 року відповідач ОСОБА_7 сільська рада була замінена на ОСОБА_1 селищну раду Дніпропетровської області у звязку із реорганізацією територіальних громад від 14.11.2017 року.

Від ОСОБА_1 селищної ради надійшла заява про слухання справи у їх відсутність ( а.с.54)

Від державного нотаріуса ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_8 надійшла заява про слухання справи у її відсутність ( а.с.46)

Від відповідача голови ФГ «Ранок» ОСОБА_9 надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.64)

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.63)

Від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі ( а.с.62)

Від представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області ОСОБА_10 надійшли до суду заперечення до позову, просить в позові відмовити. ( а.с.86-90)

Від реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції надійшла заява про слухання справи у їх відсутність (а.с.43)

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з наступних підстав.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно архівного витягу з рішення № 13 третьої сесії 21 скликання ОСОБА_1 районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 30 березня 1992 року ОСОБА_6 було надано 20 га ріллі в довічне успадкування володіння з правом подальшого переходу ділянки у приватну власність під селянські господарства за рахунок земель запасу ОСОБА_1 районної ради народних депутатів по ОСОБА_7 сільській раді в межах радгоспу «Чаплинський»(а.с.10).

Відповідно архівного витягу з рішення № 42 шостої сесії 21 скликання ОСОБА_1 районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області від 15 жовтня 1992 року ОСОБА_6 було надано 10 га ріллі в довічне успадкування володіння з правом подальшого переходу ділянки у приватну власність під селянські господарства за рахунок земель запасу ОСОБА_1 районної ради народних депутатів по ОСОБА_7 сільській раді в межах радгоспу «Чаплинський» (а.с.11).

10 липня 1992 року ОСОБА_6 був виданий державний акт на право довічного успадкованого володіння землею загальною площею 20,0 га для ведення фермерського господарства ( а.с.11-16).

З тексту редакції статуту фермерського господарства « Ранок» зареєстрованого 15.10.2009 року видно, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 є засновниками фермерського господарства ( а.с.17-30).

Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.02.2016 року земельна ділянка площею 29,5556 га яка має кадастровий номер :02:001:0165., якою користувався ОСОБА_6 має державну форму власності ( а.с.31)

08 листопада 2016 року ОСОБА_6 помер ( а.с.45)

Позивачка звернулась із заявою до ОСОБА_1 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про прийняття спадщини на частку Фермерського господарства « Ранок» земельну ділянку площею 29,5556 га розташованої на території Хуторської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області надану для ведення фермерського господарства після смерті батька ОСОБА_6

Постановою від 19.06.2017 року державним нотаріусом ОСОБА_1 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутня державна реєстрація підприємства як цілісного майнового комплексу, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на майно частку ФГ «Ранок» та про право власності на земельну ділянку (а.с. 9).

В судовому засіданні було встановлено, що право установчі документи на ФГ «Ранок» як цілісний майновий комплекс відсутні, у звязку з чим зазначене майно не входить до складу спадщини, а тому вимоги позивачки безпідставні.

Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на объєкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» у спадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим. Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Будь-які правочини що до нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 цього Закону.

Згідно з вимогами ст. 191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є

нерухомістю. Права на земельну ділянку та інші об'єкти нерухомого майна, які входять до складу єдиного майнового комплексу підприємства, підлягають державній реєстрації в органах, що здійснюють державну реєстрацію правна нерухоме майно.

Виходячи з положень ст.182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстроване в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 № 868, визначено, що в державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на об'єкти нерухомого майна, а саме на земельну ділянку, підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини, квартиру, житлове та нежитлове приміщення. Державна реєстрація права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду або їх окремі частини проводиться незалежно від того, чи зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані (п.4 Порядку).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права що до подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, з матеріалів справи вбачається, що правовстановлюючі документи на ФГ«Ранок» як цілісний майновий комплекс відсутні.

Враховуючи викладене, супприходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 щодо визнання за нею в порядку спадкування за законом права на довічне спадкове володіння та користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства та права власності на фермерське господарство, як на цілий майновий комплекс, безпідставні, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.6 Європейської конвенції з прав людини, ст. 47 Конституції України,ст.ст. 2, 5, 10, 76, 79, 89, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191,1218 ЦК України,суд

В И Р І Ш И В

В позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 районної державної адміністрації, ОСОБА_1 селищної ради , Державного нотаріусу ОСОБА_1 державної нотаріальної контори ОСОБА_3, Фермерського господарства « Ранок», ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Реєстраційної служби ОСОБА_1 районного управління юстиції про визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів .

Суддя: ОСОБА_11