№ 637/992/17
№ 2/637/406/17
РІШЕННЯ

Іменем України

27 грудня 2017 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Шевченківської районної держаної адміністрації Харківської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ,-

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року позивач, орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, діючи в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду з позовом про позбавлення матері дітей ОСОБА_1 батьківських прав.

Як підставу позову зазначено, що на території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області проживають діти, позбавлені батьківського піклування: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають під опікою бабусі ОСОБА_4 з 17.02.2011 року. Мати дітей, ОСОБА_1, відбувала покарання у місцях позбавлення волі з 13.12.2010 року по жовтень 2014 року. Батько дітей у свідоцтві про народження дітей записаний відповідно до частини 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (зі слів матері). 07.10.2014 року ОСОБА_1 повернулася з місць позбавлення волі та наступного дня звернулася до служби у справах дітей райдержадміністрації за роз'ясненнями щодо можливості повернути дітей і виховувати їх самій. Жінці пояснено, що необхідно знайти роботу, підтвердити свій дохід, який надасть можливість прийняти рішення про повернення дітей матері. ОСОБА_1 стала на облік до РЦЗ та отримала статус безробітної, але без виплат. Згодом жінку зняли з обліку РЦЗ за порушення правил перебування на такому обліку. В січні і лютому 2015 року службою винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її доньок. За підсумками розгляду комісією на лютневому засіданні прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та надати жінці термін для працевлаштування і надання відповідної довідки про доходи органу опіки і піклування для отримання підстав щодо повернення дітей матері. Фактично з часу повернення жінки з місць позбавлення волі, а саме з жовтня 2014 року, ОСОБА_1 ніде не працює, фактично проживає в тому ж помешканні, що і діти з опікуном ОСОБА_4 та злісно нехтує батьківськими обов'язками (аліменти на утримання дітей не сплачує, не цікавиться їх життям і здоров'ям). Під час обстежень житлово-побутових умов проживання дітей в опікунській родині жінка неодноразово попереджалася про те, що службою буде ініційовано питання про позбавлення батьківських прав, якщо вона не працевлаштується і не звернеться з відповідною заявою до органу опіки та піклування. 19.05.2016 року на адресу за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 направлено офіційний лист, в якому роз'яснено вимоги законодавства щодо повернення дітей особам, які звільнилися з місць позбавлення волі. За анонімним дзвінком 12.09.2017 року до служби у справах дітей облдержадміністрації, що мати дітей ОСОБА_1 забирає у опікуна ОСОБА_4 картку на дітей та витрачає кошти не за призначенням, зловживає спиртними напоями була проведена перевірка, проте факти, викладені у заяві не підтвердились. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, посилаючись на об"єктивні обставини, які не дозволили їй працевлаштуватися. Запевнила, що любить своїх дітей та прикладає зусиль для їх належного розвитку та відпочинку.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Згідно з частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», частин 2, 3 ст. 150, ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має право на піклування батьків, а батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків.

Положеннями частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від обов'язків по вихованню дитини.

Згідно частині 2 статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо виховання дитини.

Відповідно до частини 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

На території Аркадівської сільської ради Шевченківського району Харківської області проживають діти, позбавлені батьківського піклування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно свідоцтвам про народження дітей серії НОМЕР_1 від 15.08.2000 року, НОМЕР_2 від 25.07.2007 року матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1 (а.с. 3, 4).

Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану про народження громадян відомості про батька дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 14, 15).

На підставі вироку Шевченківського районного суду Харківської області від 13.12.2010 року № 1-11/10 за вчинення злочину мати дітей ОСОБА_1 засуджено до 5 років 6 місяців позбавлення волі, яка відбувала покарання у місцях позбавлення волі з 13.12.2010 року по жовтень 2014 року (а.с. 5, 6).

Згідно розпорядженню голови Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 17.02.2011 року № 57 діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають під опікою бабусі ОСОБА_4 з 17.02.2011 року (а.с. 13).

07.10.2014 року ОСОБА_1 повернулася з місць позбавлення волі та наступного дня звернулася до служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області за роз'ясненнями щодо можливості повернути дітей і виховувати їх самій.

ОСОБА_1 стала на облік до Шевченківського районного центру зайнятості та отримала статус безробітної, але без виплат. Згодом жінку знято з обліку РЦЗ за порушення правил перебування на такому обліку.

ОСОБА_1 попереджалась службою у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області про те, що в разі не підтвердження нею доходів, які дозволяли б утримувати дітей, буде ініційовано питання у судовому порядку про позбавлення її батьківських прав.

В січні і лютому 2015 року службою у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На першому засіданні комісії було вирішено перенести його розгляд на наступне засідання, запросивши ОСОБА_1 на комісію. За підсумками розгляду даного питання на засіданні 24.02.2015 року комісія прийняла рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та надати відповідачу термін для працевлаштування і надання відповідної довідки про доходи органу опіки і піклування для отримання підстав щодо повернення дітей матері (а.с. 9, 10).

Від імені голови органу опіки та піклування були підготовлені листи до керівника підприємства за місцем проживання жінки (ОСОБА_5 - керівника ТОВ «Харківагро-2000»), який у літку 2015 року запропонував ОСОБА_1 роботу на току, але вона відмовилась, так як збиралась відпочивати з дітьми на морі.

Під час обстежень житлово-побутових умов проживання дітей в опікунській родині ОСОБА_1 неодноразово попереджалася про те, що службою буде ініційовано питання про позбавлення батьківських прав, якщо вона не працевлаштується і не звернеться з відповідною заявою до органу опіки та піклування.

19.05.2016 року на адресу за фактичним місцем проживання ОСОБА_1 направлено офіційний лист, в якому роз'яснено вимоги законодавства щодо повернення дітей особам, які звільнилися з місць позбавлення волі (а.с. 16).

В липні 2017 року службою у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області повторно винесено на розгляд комісії з питань захисту прав дитини питання про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На засіданні комісії вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно її дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 12).

За анонімним дзвінком 12.09.2017 року про те, що мати дітей ОСОБА_1 забирає у опікуна ОСОБА_4 картку на дітей та витрачає кошти не за призначенням, зловживає спиртними напоями, службою проведено перевірку, за результатами якої факти викладені у дзвінку не підтвердились.

Підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 позивачем зазначено її ухилення від виконання своїх обов»язків по вихованню доньк та їх утриманню. Проте, з врахуванням обставин справи, позиція позивача в суді не була наполегливою та такою, що підтверджена матеріалами справи.

Таким чином, позбавлення батьківських прав не пов"язане з протиправною поведінкою відповідача, а недбалість про дітей, як на думку позивача, була результатом об"єктивних причин, пов"язаних з неможливістю працевлаштування.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Враховуючи також вимоги п. 15 наведеної постанови, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, тому суд, після повного та всебічного з»ясування обставин даної справи, дійшов висновку про не доцільність на даний час позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 157, 164 Сімейного кодексу України ,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І.Островська