У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М. Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора

м. Чернівці в інтересах виконавчого комітету Чернівецької міської ради до Департаменту житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на квартиру, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою прокурора Чернівецької місцевої прокуратури на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року прокурор м. Чернівці в інтересах виконавчого комітету Чернівецької міської ради (далі - прокурор) звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 05 грудня 2011 року між ОСОБА_7, виконавчим комітетом Чернівецької міської ради та ДЖКГ Чернівецької міської ради укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач набув у власність квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 27 грудня

2011 року № 8/2 ОСОБА_6, як учаснику бойових дій та особі, яка потребує поліпшення житлових умов, видано ордер на вказану квартиру.

16 січня 2012 року ОСОБА_6 відмовився від приватизації отриманого у користування житла у зв'язку з використанням права на безоплатну приватизацію.

Вказував, що спірна квартира не була повернута у власність територіальної громади м. Чернівці, у ній продовжував проживати син ОСОБА_6 - ОСОБА_5, який приватизував житло на підставі розпорядження ДЖКГ Чернівецької міської ради від 18 січня 2012 року № 49247, отримавши того ж дня свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1, а 08 лютого 2012 року відчужив його ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що на час приватизації ОСОБА_5 не мав права користування спірною квартирою і відповідно відчужувати її, просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації ДЖКГ Чернівецької міської ради від 18 січня 2012 року № 49247 щодо передання в особисту власність ОСОБА_5 спірної квартири; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право приватної власності серії НОМЕР_1 від 18 січня 2012 року; витребувати її з незаконного чужого володіння ОСОБА_4, передавши у власність територіальної громади м. Чернівці в особі виконавчого комітету Чернівецької ради.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого

2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 18 лютого 2016 рокускасовано.

У задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі прокурор Чернівецької місцевої прокуратури просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що позивач дізнався про порушення свого права 22 жовтня 2014 року і за захистом порушеного права звернувся в межах строку позовної давності.

Встановивши, що ОСОБА_5, як власник спірної квартири, мав право розпоряджатися нею на свій розсуд, договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку недійсним не визнаний, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки відсутні підстави для витребування спірної квартири, передбачені ст. 388 ЦК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора Чернівецької місцевої прокуратури - відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович