АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6515/17 Справа № 203/3717/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єдаменко С. В. Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік грудень 14 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, третя особа без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Кредо банк», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та Департаменту патрульної поліції про стягнення матеріальних збитків, завданих у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 12.04.2016 року, близько18 годин 05 хвилин, у м. Дніпропетровську, на Амурському мості, в районі електроопори № 93, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Toyota Prius, державний номер НОМЕР_4, рухаючись із вимкненою звуковою та світловою сигналізацією, виконував розворот, і перед початком зміни напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, скоїв зіткнення з автомобілем Шкода, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який після цього зіткнення у некерованому стані виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з належним їй на праві приватної власності автомобілем марки «Мітцубісі», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5.

Згідно постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2016 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу у сумі 340 гривень.

За висновком експертного дослідження автотоварознавця № 3750 від 06 травня 2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого позиваці, як власнику автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», пошкодженого у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 366 356 гривень 97 копійок, з яких 100 000 гривень позивачці було сплачено за банківським чеком № 40 від 08.08.2016 року Приватним акціонерним товариством страховою компанією «Провідна», де була застрахована відповідальність ОСОБА_2.

Відповідно до наявної інформації, яка міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, автомобіль Toyota Prius, державний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_3, належить Департаменту патрульної поліції, де водій ОСОБА_2 працює на посаді інспектора патрульної служби.

Посилаючись таким чином на вказані обставини, а також на те, що за частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а за частиною 1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, позивачка вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові, позивачка посилаючись на те, що відповідно до частині 1 статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а за частиною 3 цієї ж статті - держава відповідно до закону відшкодовує шкоду завдану фізичній особі під час здійснення ними своїх повноважень, просила стягнути на свою користь спричинену дорожньо-транспортною пригодою з вини інспектора патрульної служби ОСОБА_2 саме з Державної казначейської служби за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку 273 113 гривень 37 копійок на відшкодування матеріальної шкоди ( де вартість матеріальної шкоди становить 266 356 гривень 97 копійок, а 6 756 гривень 40 копійок - вартість проведення робіт з дефектування пошкоджень та зберігання пошкодженого транспортного засобу позивачки на паркінгу ТОВ «Ніко-Дніпро»), 50 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, 1 300 гривень на відшкодування понесених витрат на оплату експертного дослідження та сплачений судовий збір.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2017 року з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання з єдиного казначейського рахунку на користь позивачки ОСОБА_3 стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 12 квітня 2016 року 273 113 гривень 37 копійок, на відшкодування витрат з проведення автотоварознавчого дослідження 1 300 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 019 гривень 73 копійок, а всього 279 433 гривні 10 копійок.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору по суті, просила рішення суду скасувати.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга Державної казначейської служби України підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, виходячи з наступного.

Стягуючи на користь позивачки, спричинену їй дорожньо-транспортною пригодою шкоду саме з Державної казначейської служби, суд першої інстанції виходив з положень частини 3 статті 19 Закону України «Про національну поліцію» за якою держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішення, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Проте з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставини по справі та в порушення норм матеріального права, а саме статті 1187 за частиною 2 якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, та статті 1172 ЦК України, за частиною 1 якої юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов'язків.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що шкода позивачці ОСОБА_3 була спричинена інспектором патрульної служби ОСОБА_2 на належному Департаменту патрульної служби транспортному засобі під час виконання ним своїх службових обов'язків, тоді як шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною 1 статті 1176 ЦК України, а саме : 1) у випадку незаконного засудження, 2) незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, 3) незаконного застосування запобіжного заходу, 4) незаконного затримання, 5) незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, але що суд першої інстанції при вирішенні спору по суті не прийняв до уваги, рішення суду першої інстанції, за таких обставин, не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з послідуючим ухваленням по справі нового рішення про стягнення на користь позивачки, спричиненої їй з вини працівника Департаменту патрульної поліції дорожньо-транспортною пригодою шкоди саме з Департаменту патрульної поліції у розмірі 273 113 гривень 37 копійок, а з врахуванням понесених позивачкою витрат на оплату автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 300 гривень, судового збору у розмірі 3 019 гривень 73 копійок, та моральної шкоди у розмірі 2 000 гривень, всього 279 433 гривні 10 копійок.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну каргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2017 року скасувати.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 12 квітня 2016 року 273 113 гривень 37 копійок, на відшкодування витрат з проведення авто товарознавчого дослідження 1 300 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 019 гривень 73 копійок, а всього 279 433 гривні 10 копійок.

В задоволені решти позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :