Справа № 442/2124/17 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/6907/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Колегія суддів Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, з участю третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання недійсними рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,-

встановила:

17 березня 2017 року позивач звернулася з позовом про визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №266 від 16 вересня 2004 року «Про затвердження Актів Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом обєктів садибної забудови до експлуатації» в частині затвердження Акту Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом обєктів садибної забудови до експлуатації відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно на 31/50, 14/50 та 5/50 ідеальних частин будинковолодіння за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вулиця 22 Січня, 143, та оформлення свідоцтв про право власності на даний житловий будинок, а також про визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САА№112068, виданого 11 жовтня 2004 року Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради на її імя. В обґрунтування позовних вимог посилається на факт порушення її прав у формі зменшення частки в нерухомому майні шляхом збільшення частки іншого співвласника ОСОБА_4 внаслідок проведення добудов та перебудов до житлового будинку. Такі дії відбулись без її згоди на проведення будь-яких покращень, які б могли спричинити збільшення частки одного із співвласників, а крім цього - нею не отримувалось жодних матеріальних компенсацій за зменшення її частки у спільній частковій власності на нерухоме майно.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2017 року задоволено позов ОСОБА_5

Ухвалено визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за № 266 від 16 вересня 2004 року « Про затвердження актів Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом обєктів садибної забудови до експлуатації» в частині затвердження Акту Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом обєктів садибної забудови до експлуатації відносно ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відповідно: 31/50, 14/50 та 5/50 ідеальних частин будинковолодіння за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вулиця 22 Січня, 143 та оформлення свідоцтв про право власності на даний житловий будинок.

Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САА № 112068, видане 11 жовтня 2004 року Виконавчим комітетом Дрогобицької міської ради Львівської області на імя ОСОБА_5

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необгрунтованим, та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ОСОБА_5 особисто одержала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11 жовтня 2004 року, згідно якого її частка у праві спільної часткової власності на будинок складає 5/50 . Зазначає, що заява про підрахунок ідеальних часток забудовників будинковолодіння підписана не ОСОБА_5, а іншою особою. Стверджує, що добудови, які вчинені ним та ОСОБА_7, не порушують права позивача у спірному будинковолодінні, її частка внаслідок цього у майні не зменшилась. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вулиця 22 Січня, 143 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 2 квітня 1999 року, реєстраційний номер 1-1137, належав на праві власності в рівних частинах по 1/3 ідеальній частині ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради за №266 від 16 вересня 2004 року «Про затвердження актів Державної технічної комісії про готовність закінчених будівництвом обєктів садибної забудови до експлуатації» в частині щодо затвердження Акту державної технічної комісії від 13 вересня 2004 року, частки у праві власності на вищезазначене будинковолодіння, були змінені та визначені: за ОСОБА_4 31/50, ОСОБА_6 14/50, ОСОБА_5 5/50 ідеальних частин будинковолодіння.

Відповідно до ст. 356 ЦК України (чинній на час виникнення спірних правовідносин), власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 357 цього Кодексу, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Частиною 4 ст. 357 ЦК України встановлено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Висновком №2917 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів від 17 серпня 2016 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 на заяві від 9 липня 2004 року, скерованої на адресу начальника Дрогобицького МБТІ та ЕО, виконаний не нею.

Судом встановлено відсутність будь-яких документів, в тому числі заяв від співвласників, які б слугували підставою для відповідача на прийняття спірного рішення, оскільки як вбачається із преамбули останнього, воно приймалось на підставі, зокрема, відповідних заяв громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Частиною 3 ст. 358 ЦК України визначається, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Матеріалами справи підтверджується відсутність будь-якої згоди позивача на проведення добудов чи прибудов до житлового будинку, співвласником якого вона є, а також будь-яких заяв щодо погодження зміни розміру часток співвласників будинковолодіння та доказів отримання нею матеріальних компенсацій за зменшення своєї частки у спільній частковій власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні з»ясовано, що рішення про зміну часток співвласників ухвалено без правової підстави для цього. Представник ОСОБА_4 не заперечує, що така зміна проведена для визначення частки у земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку, який перебуває у спільній частковій власності. Зміна часток у такому випадку направлена на порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту.

На підставі наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про підставність позову щодо скасування рішення виконавчого органу місцевого самоврядування в частині, що стосується перерозподілу часток у будинковолодінні за адресою: Львівська область, м.Дрогобич, вулиця 22 Січня, 143, а також визнання недійсним Свідоцтва про право власності виданого на імя позивачки як похідного документа, який виданий на підставі неправомірного рішення.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ч.1 ст. 268, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Залишити рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2017 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді