Єдиний унікальний номер: 378/1014/17
Провадження № 2/378/309/17
УХВАЛА

29.12.2017 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання повернути земельну ділянку, стягнення грошової компенсації за використання земельного паю, матеріальних збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_5 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_6 (АДРЕСА_3), з посиланням на те, що на підставі державних актів серії ЯД №777420, серії ЯД №777412, серії ЯД №777421, серії ЯД №777414, серії ЯД №777413їм (позивачам) належить земельна ділянка розміром 11,300 га (по 2, 300 га кожному), яка розташована в межах Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області. Відповідач забрав у них земельну ділянку, що належить їм на праві власності, користується нею та повертати не збирається, за її оренду не сплачує, ростуть борги у їх сторону. Будь-яких підстав для використання земельної ділянки у відповідача не має, так як вони з ним не укладали договори оренди землі та не давали своєї згоди на користування відповідачем їх земельною ділянкою. Їхні неодноразові звернення до відповідача та суду з приводу повернення земельної ділянки залишились без результату.

Позивачі просять суд зобов`язати відповідача повернути їм самовільно зайняту ним земельну ділянку розміром 11, 300 га, яка розташована в межах Полковницької сільської ради Ставищенського району Київської області; стягнути із відповідача грошову компенсацію за використання земельного паю за п`ять років у сумі 300 тисяч гривень, судові витрати та матеріальні збитки.

Позов подано до 15 грудня 2017 року (до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року, надалі Закону №2147-VІІІ).

Вивчивши подану позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України (до набрання чинності Законом №2147-VІІІ), з наступних підстав.

Не викладено повно обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги, а саме в позові не зазначено:

- поштові індекси, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі позивачів та відповідача;

- кадастрові номери земельних ділянок, які позивачі просять повернути;

- кому саме із позивачів слід повернути земельну ділянку;

- коли і в який спосіб розпочалося незаконне володіння відповідачем земельними ділянками, чи здійснюється на них підприємницька діяльність;

- які судові рішення прийняті по справах, (оскільки в позові зазначено, що позивачі неодноразово зверталися до суду);

- кадастрові номери в державних актах, виданих позивачам для ведення фермерського господарства не співпадають з кадастровими номерами земельних ділянок вказаних у Витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельні ділянки;

- із державних актів на право власності на земельну ділянку, виданих позивачам, вбачається цільове її призначення для ведення фермерського господарства, в зв`язку з цим, не зазначено чи були, чи є членами фермерського господарства позивачі та відповідач, якого саме, його місцезнаходження, код господарства ЄДРПОУ;

- чи оформлено у встановленому законом порядку вихід з фермерського господарства, виділ в натурі земельної ділянки та частки майна,

- та не зазначено докази на підтвердження вказаних обставин.

Згідно із ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Позивачами не зазначено обгрунтування стягнення з відповідача компенсації за використання земельного паю за п`ять років та його розміру, що складає 300 тисяч гривень, а також не зазначено обгрунтування стягнення матеріальних збитків і їх безпосередній розмір.

Позивачами при поданні позову не в повному обсязі сплачено судовий збір.

Ними заявлено дві позовні вимоги майнового характеру: щодо стягнення компенсації в розмірі 300 тисяч гривень та матеріальних збитків, розмір яких не зазначений взагалі, та одну позовну вимогу немайнового характеру: стосовно повернення земельної ділянки.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Пунктом 12 вказаної постанови передбачено, що у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, встановлено ставку судового збору, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивачами сплачено судовий збір не в повному обсязі без дотримання зазначених вище норм.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ „Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону №2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 вищевказаної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи‚ що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених 119 ЦПК України (до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ), вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись 119 ЦПК України (до набрання чинності Закону України №2147-VІІІ), ст. 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про зобов`язання повернути земельну ділянку, стягнення грошової компенсації за використання земельного паю, матеріальних збитків - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки поданої позовної заяви в трьохденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р. В. Гуртовенко