Справа № 549/368/17
Провадження № 2/549/143/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року Чорнухинський районний суд Полтавська області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

при секретарі Бибик О.В.

за участю осіб, які беруть участь у справі:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку та зняття з реєстрації місця проживання,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про виселення відповідача ОСОБА_2 із приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою : с. Ковалі вул.Ярівська,22 Чорнухинського району Полтавської області та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.06.2017 року та двох земельних ділянок для обслуговування будинку та ведення особистого селянського господарства.

В належному їй будинку зареєстровані син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишній чоловік ОСОБА_2- відповідач по справі.

31 серпня 2015 року шлюб між нею та відповідачем розвірвано і кожен живе своїм особистим життям, але під одним дахом. Відповідач закрив господарські будівлі на замки та перешкоджає у користуванні належним позивачу майном.

Відповідач систематично порушує правила співмешкання, часто влаштовує сварки та бійки, погрожує розправою в присутності дитини, принижує перед сусідами, перешкоджає влаштуванню її особистого життя.

В утриманні будинку, його ремонті, оплаті комунальних послуг відповідач участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків.

Така поведінка відповідача унеможливлює проживання відповідача в належному їй будинку разом з нею та з дитиною.

Просила суд виселити відповідача ОСОБА_2 з належного їй житлового будинку та зобовязати Кізлівську сільську раду зняти відповідача з реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити повністю та виселити відповідача із житлового будинку, що знаходиться в с.Ковалі вул.Ярівська,92-А Чорнухинського району Полтавської області та зняти останнього з реєстрації місця проживання.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Вказав, що в червні 2017 року дійсно продав своїй колишній дружині ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки, тим самим підтвердивши, що позивач є одноособовим власником житлового будинку з господарськими спорудами , що знаходиться у с.Ковалі, вул.Ярівська, 92-А Чорнухинського району Полтавської області.

Суд, з врахуванням пояснень сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволення із наступних підстав.

Як передбачено ч.3 ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму.

Ст. 109 ЖК України визначає, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, відповідно до договору купівлі-продажу від 13.06.2017 року ( а.с.11-12).

В належному позивачу будинку зареєстровані її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та колишній чоловік ОСОБА_2 відповідач по справі.

Відповідач систематично порушує правила співмешкання, часто влаштовує сварки та бійки, погрожує розправою в присутності дитини, принижує перед сусідами, перешкоджає влаштуванню її особистого життя.

Щоб зупинити хуліганські дії ОСОБА_2 відносно неї та дитини, позивач неодноразово змушена була викликати працівників поліції.

Така поведінка відповідача унеможливлює проживання відповідача в належному позивачу будинку разом з нею та з її дитиною.

На теперішній час спільне проживання з відповідачем неможливе, так як останній постійно ображає позивача та її дитину, вчиняє сварки та бійки.

Згідно ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Як зазначено у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК, осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Підставою для виселення відповідача з спірного будинку, позивач вважає порушення правил співжиття, що унеможливлює спільне проживання з ним для неї.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Єдиним власником будинку що знаходиться в с.Ковалі вул. Ярівська,92-А Чорнухинського району Полтавської області є позивач і тому лише вона наділена абсолютним правом щодо вирішення юридичної долі її будинку , в тому числі і визначення кола співмешканців.

Згідно п. 33 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав, для виселення відповідача та зняття з реєстрації місця проживання, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 383, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 116, 157 Житлового Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку та зняття з реєстрації місця проживання задовольнити повністю.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового будинку за адресою: с.Ковалі вул.Ярівська,92-А Чорнухинського району Полтавської області.

Зобовязати Кізлівську сільську раду Чорнухинського району Полтавської області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: с.Ковалі вул.Ярівська,92-А Чорнухинського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинский районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2017 року.

Суддя