Справа № 308/7872/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Хосен» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року за позовом Кредитної спілки «Хосен» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановила:

У серпні 2016 року Кредитна спілка «Хосен» (далі по тексту - КС «Хосен») звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позов умотивовано тим, що 30.07.2013 року ОСОБА_1 отримала від КС «Хосен» на підставі Договору кредиту №217*30 від 30.07.2013 року грошові кошти в сумі 149000 грн. зі сплатою 24% річних терміном на 36 фактичних місяців від дати отримання кредиту. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2015 року з відповідачки на користь КС «Хосен» стягнуто заборгованість по відсотках, яка станом на 31.10.2014 року становила суму 44705,48грн. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не виконує умов Договору кредиту, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КС «Хосен» кредитну заборгованість в розмірі 211604,61 грн., з яких 149000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 62604,51 грн. - заборгованість по відсотках, а також, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1450,00 гривень.

В процесі розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, та остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КС «Хосен» кредитну заборгованість в розмірі 286104,51 грн., з яких 149000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 62604,51 грн. - заборгованість по відсотках, 74500 грн. - штраф у розмірі 50% від основної суми заборгованості по кредиту відповідно до п.7.3 Договору, а також, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1450 грн. та в розмірі 2841,57 гривень.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року позов КС «Хосен» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Хосен» заборгованість за договором кредиту у розмірі 221604,51 грн., з яких 149000 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту, 62604,51 грн. - заборгованість по відсотках і 10000 грн. - штраф.

В апеляційній скарзі КС «Хосен» просить скасувати рішення суду в частині стягнення штрафу та стягнути його в повному обсязі. В обґрунтування скарги посилається на те, що суд безпідставно застосував приписи ч. 3 ст. 551 ЦК України. Вказує, що підписуючи договір ОСОБА_1 погодилася на всі його умови, в тому числі й щодо штрафу. Також посилається на те, що боржник передала в іпотеку належне їм майно і просила його не реалізовувати та стягувати з неї заборгованість з пенсії та заробітної плати. Крім того, на думку апелянта, суд невірно послався у своєму рішення на ч. 2 ст. 616 ЦК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ніким в апеляційному порядку не оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується КС «Хосен» лише в частині зменшення розміру штрафу, то колегія суддів перевіряє доводи даної апеляційної скарги стосовно законності та обґрунтованості рішення суду лише в цій частині.

Зі змісту ч. 3 ст. 551 ЦК України випливає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу даної норми слідує, що суд може зменшити розмір неустойки за наявності хоча б однієї з двох умов вказаних в даній нормі.

На думку колегії суддів, судом обґрунтовано встановлена наявність інших істотних обставин, які дають підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України. Зокрема, ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, перебуває на обліку в Ужгородському об'єднаному ПФУ в Закарпатській області, згідно довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії №3591/02 відповідачка за період січень 2016 року - грудень 2016 року отримала пенсію в розмірі 11578,38грн. з якої стягується заборгованість на користь позивача. Також ОСОБА_1 працює в Закарпатській обласній клінічній лікарні ім. А.Новака на посаді медсестри та отримала за період червень 2015 - липень 2016 року заробіток на загальну суму 26353,77 грн., з якого також стягується заборгованість на користь позивача за виконавчим листом. Вказане свідчить про незадовільний матеріальний стан відповідача, незважаючи на який, з її невеликих доходів стягуються суми коштів на погашення заборгованості перед позивачем, що є істотними обставами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Таким чином, зменшення судом штрафу є обґрунтованим, а розмір стягнутого штрафу в сумі 10000 грн. відповідає таким принципам цивільного права як добросовісність, розумність та справедливість.

Що стосується посилання апелянта на необхідність стягнення пені в повному обсязі, оскільки така передбачена умовами договору, колегія суддів констатує, що застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України є правом суду. Застосування судом вказаної норми є одним із законних способів зменшення розміру цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання. Однак, таке застосування не свідчить про неправомірність нарахованої неустойки і може застосовуватися судом незалежно від того передбачена чи ні така неустойка умовами договору. В будь-якому разі зменшення судом неустойки не є порушенням принципів свободи договору та належного виконання зобов'язання.

Також, безпідставним є посилання апелянта на наявність іпотечного договору та певної домовленості з боржником щодо не реалізації предмету іпотеки, позаяк це жодним чином не впливає на висновок суду щодо застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Стосовно посилання апелянта на помилковість застосування судом приписів ч. 2 ст. 616 ЦК України, то з таким колегія суддів погоджується, оскільки не можна стверджувати, що кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вживав заходів щодо їх зменшення. В той же час, таке помилкове посилання суду на зазначену норму не впливає на висновок суду щодо зменшення розміру штрафу згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, тобто не свідчить про неправильне вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті й справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З врахуванням наведеного, апеляційна скарга КС «Хосен», відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Виходячи з встановленого та керуючись вимогами статей 307, 308, 313, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Хосен», відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді