МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_________________________________________________________
Справа №521/6766/17
Номер провадження №2/521/3578/17
УХВАЛА

26 червня 2017 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси МАРКАРОВА С.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грані», ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Грані Інвест» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся із вищезазначеною заявою, в якій просить забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на нежитлове (торгове) приміщення загальною площею 37,70 кв.м., яке знаходиться у складі нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул. Малиновського 16-Б в м.Одесі, зареєстроване за №101 за ОСОБА_3

- заборони Державним реєстраторам вносити зміни чи записи до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обмежень стосовно нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул.Малиновського 16-Б в м.Одесі

- заборони ОСОБА_3 проводити будь яку реконструкцію, поділ на окремі приміщення, зміну правового статусу, зміну юридичної адреси нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул.Малиновського 16-Б в м.Одесі

В обґрунтування заяви позивач послався на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його вимог, оскільки відповідач може відчужити спірне майно третім особам, фактично змінити як спірне нежитлове приміщення, яке є предметом спору, так і його правовий статус.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи заявника, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Цивільне процесуальне законодавство надає суду право проводити процесуальні дії, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Вказані дії носять тимчасовий характер, не порушують принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін.

За частинами 3,4 ст. 151 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9, 22.12.2006 року забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, вищевказаної Постанови питання про забезпечення позову порушується виключно за ініціативою сторони, клопотання про забезпечення позову має бути мотивованим, тобто таким, що містить

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст. 151 ЦПК України).

Вид забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України має бути спів мірним із заявленими позивачем вимогами.

Зазначені вимоги закону узгоджуються із Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за якою, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза не виконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26.06.2017 року у справі відкрито провадження.

З урахуванням доказів, на які позивач посилається в обґрунтування своїх вимог судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є правовідносини з приводу нежитлового (торгове) приміщення загальною площею 37,70 кв.м., що знаходиться у складі нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул. Малиновського 16-Б в м.Одесі.

Заборона вчиняти певні дії, накладення арешту на майно відповідача є одними з видів забезпечення позову, який суд може обрати відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України.

З заяви про забезпечення позову вбачається, що існують підстави, які підтверджують необхідність забезпечення позову.

Поряд із тим, враховуючи обовязок суду по обранню заходу забезпечення з урахуванням характеру позову, обсягу позовних вимог, відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд вважає можливим обрання такого способу забезпечення позову як :

-заборона ОСОБА_3 проводити будь-які дії щодо нежитлового (торгове) приміщення загальною площею 37,70 кв.м., що знаходиться у складі нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул. Малиновського 16-Б в м.Одесі, наслідком яких може бути зміна правового статусу нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. за спірною адресою

Такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки спірне приміщення входить до складу нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул. Малиновського 16-Б в м.Одесі.

Обраний судом вид забезпечення позову є достатнім для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

При вирішенні клопотання про забезпечення позову в частині накладення арешту суд враховує, що інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76608760 від 22.12.2016 року, надана позивачем в якості доказу належності права власності відповідача на спірний обєкт нерухомості та перевірена судом, не містить достатніх відомостей про власника майна.

Зазначені обставини виключають накладення арешту на спірне майно.

Так само, заборона Державним реєстраторам вносити зміни до Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обмежень стосовно всього нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул.Малиновського 16-Б в м.Одесі є неспівмірною заявленим позовним вимогам, може привести до порушення прав третіх осіб.

Керуючись статтями 151 - 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грані», ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Грані Інвест» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Заборони ОСОБА_3 проводити будь-які дії щодо нежитлового (торгового) приміщення загальною площею 37,70 кв.м., яке знаходиться у складі нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. по вул. Малиновського 16-Б в м.Одесі, наслідком яких може бути зміна правового статусу нежитлового приміщення №102, загальною площею 750 кв.м. за адресою м.Одеса, вул.Малиновського, 16-Б.

В решті заяви відмовити.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради м.Одеси - для виконання.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Копію ухвали надіслати відповідачу, негайно після її виконання.

Уповноважити ОСОБА_2 або його представника за наявності документів, що підтверджують його повноваження, вжити необхідні заходи для виконання ухвали суду.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подання в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.В. Маркарова