_________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2086/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Поведьонкова Ірина Іванівна, про визнання заповіту нікчемним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28 вересня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою про визнання нікчемним заповіту ОСОБА_4, посвідченого 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, посилаючись на те, що заповідач не прочитав заповіт вголос, чим порушено порядок посвідчення заповіту.

Представник відповідача ОСОБА_2 та третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Поведьонкова І.І., заперечили проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність.

Заслухавши сторін, третю особу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцем першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є його син - позивач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається (ст. 1234 ЦК України).

Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України є нікчемним та, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України, не потребує визнання його недійсним.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 до підписання заповіту не прочитав його вголос, що підтвердила у судовому засіданні приватний нотаріус.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2013 року у цивільній справі за № 6-14071св13, у разі недодержання вимог щодо форми, змісту та порядку посвідчення заповіту унеможливлює встановлення дійсної волі заповідача.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву ОСОБА_1, оскільки при посвідченні заповіту ОСОБА_4 приватним нотаріусом не було додержано вимог щодо порядку посвідчення цього заповіту.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1222, 1235, 1236 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Поведьонкова Ірина Іванівна, про визнання заповіту нікчемним задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт ОСОБА_4, посвідчений 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьоновою Іриною Іванівною, за яким ОСОБА_4 заповів ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.