Дата документу 30.08.2017
Справа № 334/1684/17
Провадження № 2/334/1831/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Добрєва М.В.

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору дарування від 04.03.2011 року він є власником житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Дружби (до перейменування ОСОБА_3), буд.18.

В будинку зареєстровані і постійно проживають члени родини позивача, а саме: дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, також зареєстрована теща позивача ОСОБА_2, яка з лютого 2003 року в будинку не проживає, її особистих речей в будинку не має. Місце проживання відповідача, позивачу не відоме, стосунки з нею він не підтримує. Наміру проживати в будинку вона ОСОБА_2 не виказувала, у витратах з утримання житла участі не приймає.

Реєстрація відповідачки створює для позивача перешкоди у реалізації всіх прав власника, оскільки перешкоджає вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, скористатися субсидією на сплату комунальних послуг.

У судове засідання позивач не зявився, але надали суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позов не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Крім того, відповідачка повідомлялася про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті «Запорізька правда» за № 19 (23754) від 11 травня 2017 року.

Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст. 169, 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно зі ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, ст. 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 64 Житлового кодексу передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки нарівні з наймачем. До членів сім'ї наймача відносяться передусім дружина (чоловік) наймача, їхні діти й батьки.

На підставі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.

З положень статті 107 Житлового кодексу України вбачається, що наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

У відповідності до ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, у наслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власниками житлового будинку з господарськими і побутовими спорудами, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Дружби (до перейменування ОСОБА_3), буд.18 (а.с.4). В будинку зареєстровані і постійно проживають члени родини позивача, а саме: дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, також зареєстрована теща позивача ОСОБА_2, яка з лютого 2003 року в будинку не проживає, її особистих речей в будинку не має. Наміру проживати в будинку вона ОСОБА_2 не виказувала, у витратах з утримання житла участі не приймає.

Таким чином, аналізуючи у сукупності докази, суд приходить до висновку, що відповідач має бути визнаним такими, що втратив право користування житловим будинком № 18 по вул.. Дружби (до перейменування ОСОБА_3) в м. Запоріжжі, оскільки остання не мешкає за вищезазначеною адресою понад 6 місяців без поважних на то причин.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 119, 169, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.. 29, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 71, 72, 107 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування будинком № 18 по вул.. Дружби (до перейменування ОСОБА_3) в м. Запоріжжі.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Добрєв М. В.