Провадження №22-ц/772/3077/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Антонюк В. В.
Доповідач :Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 рокуСправа № 127/10131/17м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Шемети Т.М., Панасюка О.С.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року (ухвалене в приміщенні суду об 11 год. 24 хв., суддя Антонюк В.В.)

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 рокуЗакліковська О.І. звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 12 червня 2014 року відповідач ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись правою смугою проїзної частини вул. Келецька в м. Вінниці в напрямку вул. Пирогова в районні перехрестя з вул. Ф. Кона, не переконалась, що перед передньою частиною автомобіля марки «Тойота», який зупинився у лівій смузі руху в попутному напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом, зліва-направо проїзну частину перетинала позивач та не надала перевагу в русі останній, продовжила свій рух, внаслідок чого з необережності, допустила наїзд на позивача. Внаслідок даної пригоди, позивач, згідно з висновком експерта № 1209/1295 від 27.08.2014 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла: закрита черепно - мозкова травма - перелом кісток склепіння черепа з переходом на основну (правої тім'яної і скроневої кісток, правої стінки основної пазухи), перелом нижнього краю правої орбіти, латеральної стінки правої очниці з незначним зміщенням та порушенням цілісності правої гайморової пазухи, забій головного мозку середнього ступеню з геморагічними вогнищами збоїв в тім'яній та скроневій долях справа, забій м'яких тканин правої половини обличчя, параорбітальна гематома справа, садно підборіддя; забій грудної клітини, садна правої половини передньої черевної стінки, обох колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломи кісток склепіння і основи черепа являлись небезпечними для життя в момент спричинення.

Винуватість ОСОБА_3 підтверджується вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2015 року, який вироком апеляційного суду Вінницької області від 06 серпня 2015 року був скасований в частині призначеного покарання, а в решті залишений без змін. Одразу після дорожньо-транспортної пригоди бригадою швидкої медичної допомоги позивача було доставлено до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги для проведення невідкладних медичних заходів, було проведено курс консервативного лікування та рекомендовано продовжити лікування у сімейного лікаря за місцем проживання. Після виписки з лікарні позивач перебуває на обліку в КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», з 10.03.2016 по 01.04.2016 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, усі витрати на лікування позивач несла самостійно. Оскільки шкода здоров'ю була заподіяна позивачу в результаті неправомірних дій відповідача та добровільно відшкодувати витрати відповідач не бажає, позивач змушена звернутись до суду та просила стягнути із відповідача на її користь понесені нею витрати на лікування у розмірі 6574 грн.83 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 надав розрахунок витрат на правову допомогу, згідно якого просив стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 3 031,20 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у розмірі 3395,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320,77 гривень.

В частині інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнувши з відповідача на її користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, у розмірі 6574,83 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України (чинного на момент ухвалення рішення), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду не повністю відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 червня 2014 року біля 17 години відповідач ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись правою смугою проїзної частини вул. Келецька в м. Вінниці в напрямку вул. Пирогова в районні перехрестя з вул. Ф. Кона, не переконалась, що перед передньою частиною автомобіля марки «Тойота», який зупинився у лівій смузі руху в попутному напрямку перед нерегульованим пішохідним переходом, зліва-направо проїзну частину перетинала позивач ОСОБА_2 та не надала перевагу в русі останній, продовжила свій рух, внаслідок чого з необережності, допустила наїзд на позивача. Внаслідок даної приходи ОСОБА_2, згідно з висновком експерта № 1209/1295 від 27.08.2014 року отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми тіла: закрита черепно - мозкова травма - перелом кісток склепіння черепа з переходом на основну (правої тім'яної і скроневої кісток, правої стінки основної пазухи), перелом нижнього краю правої орбіти, латеральної стінки правої очниці з незначним зміщенням та порушенням цілісності правої гайморової пазухи, забій головного мозку середнього ступеню з геморагічними вогнищами забоїв в тім'яній та скроневій долях справа, забій м'яких тканин правої половини обличчя, параорбітальна гематома справа, садно підборіддя; забій грудної клітини, садна правої половини передньої черевної стінки, обох колінних суглобів. Дані тілесні ушкодження належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки переломи кісток склепіння і основи черепа являлись небезпечними для життя в момент спричинення.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винною за ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, а також в рамках цивільного позову стягнуто 7 504,18 грн. в рахунок відшкодування витрат КЗ «Міська клінічна лікарня медичної допомоги» на лікування потерпілої, на користь держави 884,16 грн. вартості проведення криміналістичних експертиз, на користь потерпілої ОСОБА_2 1500 грн. на правову допомогу та 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Вироком апеляційного суду Вінницької області від 06.08.2015 року вирок Вінницького міського суду скасований в частині призначення покарання, в решті залишений без змін.

Згідно з випискою з історії хвороби № 2669 позивач ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в неврологічному відділенні № 5 ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка з 10.03.2016 р. по 01.10.2016 р. (а. с. 29).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач частково довела належними доказами витрати на лікування. Судом прийнято до уваги чеки, що підтверджують придбання медичних засобів: чек від 21.10.2015 року на суму 48,55 грн., чек від 21.10.2015 р. на суму 111,62 грн., чек від 19.11.2015 р. на суму 340,79 грн., чек від 19.12.2016 р. на суму 1202,66 грн., чек від 10.03.2016 р. на суму 588,36 грн., чек від 10.03.2016 на суму 1103,35 грн., оскільки вони відповідають призначенню лікаря (а.с. 19, 20, 22).

Також суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем чек від 22.09.2015 р. на суму 45,50 грн., чек від 22.09.2015 р. на суму 736,49 грн., чек від 30.09.2015 р. на суму 8,10 грн., чек від 05.10.2015 р. на суму 155 грн., чек від 27.10.2015 р. на суму 8,00 грн., чек від 19.11.2015 р. на суму 61,54 грн.,чек від 23.11.2015р. на суму 120,84 грн., чек від 25.11.2015р. на суму 58,52 грн., чек від 26.11.2015 р. на суму 175,86 грн., чек від 30.11.2015р. на суму 60,18 грн., чек від 22.12.20156 р. на суму 7,85 грн., чек від 19.12.2016 р. на суму 492,28 грн., чек від 10.03.2016 р. на суму 1105,00 грн., чек від 19.01.2017 р., на суму 11,75 грн., чек від 06.03.2017р. на суму 366,34 грн., чек від 03.05.2017 р. на суму 158,57 грн.,чек від 08.05.2017 р. на суму 54.37 грн., чек від 19.12.2016 р. на суму 139,45 грн. та квитанція від 16.10.2015 р. на суму 420 грн. не беруться до уваги, оскільки дані ліки не підтверджуються призначенням лікаря та не надано доказів, які б доводили причинний зв'язок між дорожньо-транспортною пригодою і лікуванням ліками, які придбані згідно вище зазначених чеків.

Судова колегія вважає такі висновки суду обґрунтованими та погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3395,33 грн., а наведені в апеляційній скарзі аргументи, зокрема щодо неврахування судом конкретних ліків ї їх вартості у розмірі відшкодування, колегія суддів не вважає підставними, оскільки позивачем не доведено в частині цих ліків наявність причинно-наслідкового зв'язку: діагноз, що відповідає події, призначене лікування, придбання ліків.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем прав позивача, зокрема заподіяння шкоди її здоровью та невизнання прав позивача на вішкодування витрат на лікування, проте не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо розміру таких витрат, який позивачем лише частково доведений.

В той же час, відмовляючи у стягненні витрат понесених позивачкою на правову допомогусудом першої інстанції було допущено порушенням норм процесуального права.

Згідно ст. 79 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення суду) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать і витрати на правову допомогу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.48 постанови від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», звернув увагу судів, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Стаття 133 ЦПК України також відносить до витрат повязаних з розглядом справи витрати на професійну правничу допомогу, визначення розмір яких та порядок розподілу врегульований ст. 137 ЦПК України.

В матеріалах справи наявні дві квитанції про сплату позивачкою коштів за надання їй правової допомоги, а саме квитанція № 4 від 10 травня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатила 1000 грн. (а.с. 63) та квитанція №8 від 08 червня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатила 2500 грн. (а.с. 130)

Також в матеріалах справи наявний розрахунок витраченого часу на надання правової допомоги та граничного розміру витрат на правову допомогу відповідно до якого ОСОБА_2 надано правову допомогу вартістю 3031,20 грн. (а.с. 125)

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що витрати на правову допомогу підтверджені позивачем наявними у матеріалах справи квитанціями та розрахунком, в звязку з чим безпідставно відмовив у їх стягненні з відповідача пропорційно до задоволених вимог про відшкодування шкоди, як того вимагала ст. 88 ЦПК України (в редакції на момент ухвалення рішення).

Ураховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині розподілу судових витрат понесених позивачкою на правову допомогу з ухваленням нового в цій частині, про стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 1565,35 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року в частинірозподілу судових витрат понесених позивачкою на правову допомогу скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати повязані з правничою допомогою адвоката в розмірі 1565,35 гривень.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття таоскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О.С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев