Справа № 216/6385/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування вказує, що в провадженні суду знаходиться справа за його позовом до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі державного виконавця Матвієнко Аліни Олегівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 06.10.2017 р. державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м.Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54848872, за яким з нього має бути стягнено 50 177,20 грн. на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк». Договір кредиту між ним та відповідачем укладено на строк до 03.12.2008 р., тобто право вимоги виникло у відповідача 04.12.2008 р. і трирічний строк сплив 03.12.2011 р., а нотаріус не врахував вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат». В звязку з тим, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог вищевказаного Закону, просить суд зупинити стягнення на підставі незаконно винесеного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ст.151 ЦПК України суддя за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Одним із способів забезпечення позову передбачених ст.152 ч.1 п.6 ЦПК України є зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, який оскаржується боржником в судовому порядку.

Згідно ч.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд встановив, що заявником не наведено причин в звязку з якими потрібно забезпечити позов, також відсутнє обґрунтування в частині реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, позивач посилається лише на незаконність дій нотаріуса при вчиненні виконавчого напису, що судом ще не встановлено, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 234 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ: