Справа № 545/1649/16-ц
Провадження № 2/545/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді Потетій А.Г.

за участю секретаря Задорожна Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус ОСОБА_3, Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсною заяви про скасування заповіту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, треті особи: Приватний нотаріус ОСОБА_3, Полтавська районна державна нотаріальна контора про визнання недійсною заяви про скасування заповіту, посилаючись на те, що мати позивача - ОСОБА_4 померла 30.09.2015р.

Спадкова справа заведена у Полтавський районній державній нотаріальній конторі 07.10.2015р.

Позивач подав заяву до Полтавської районної державної нотаріальної контори і був впевнений, що успадкує майно своєї мами за заповітом, який вона неодноразово показувала позивачу і який зберігався у позивача дома з документами на квартиру.

Дзвінком наприкінці лютого 2016 року відповідач повідомила ОСОБА_1, що готує документи на спадщину ( на частину квартири ).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 02.03.2016р. позивач дізнався, що Заповіт від 24.09.2009р. посвідчений Гожулівською сільською радою Полтавського району скасовано Заявою №57962106 НАР 029548 від 21.09.2015р.

ОСОБА_1 впевнений, що його мама при підписанні Заяви про скасування заповіту не розуміла значення своїх дій та нездатна була ними керувати, оскільки за своїм фізичним станом через тяжку хворобу вона не могла самостійно та добровільно здійснити свою волю.

У лютому та червні 2015 року мама перенесла дві тяжкі операції ( одна з них по онкології ), а причина смерті: злоякісне новоутворення тіла матки.

З липня 2015 року мама зовсім не могла самостійно себе обслуговувати, не вставала, переживала сильні болі. З початку вересня 2015 року мамі онколог Полтавської ЦРЛ призначив двічі на день укол «Трамадолу», а з 13.09.2015р. - чотири уколи на день.

Приблизно за дві неділі до смерті мамі стало дуже погано, вона втрачала свідомість, відмовлялась від їжі, забалакувалась, не могла ясно мислити, мама весь час спала, і її підтримували знеболюючим. Майже постійно за мамою доглядав позивач і його дружина.

В такому стані мама не могла звернутись до нотаріуса, не могла відкрити двері.

Відповідач навідувалась раз або два на тиждень ( на прохання позивача), і знаючи що 21.09.2015р. деякий час позивач з дружиною будуть відсутні визвала нотаріуса. Після чого пропали документи на квартиру і примірник Заповіту на імя позивача.

Крім вище зазначеного, позивач не вірить, що мама могла так вчинити, оскільки квартира де вони проживали придбана після продажу приватизованої квартири (співвласники якої були: мама, позивач, відповідач і її син ). Квартира була продана після Рішення Ленінського районного суду за позовом відповідача, тобто сестри позивача. Були придбані дві квартири. Власницею однієї квартири стала відповідач, а іншої мати позивача (за кошти які після продажу приватизованої квартири належали позивачу і мамі).

Позивач не заперечував оформити квартиру на маму, оскільки вона сказала, що зробить на імя позивача заповіт. І заповіт був зроблений 24.09.2009 року.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином.

Відповідно ст. 202 ЦК України, правочином с дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право в будь який час скасувати заповіт. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Заповіт може бути скасованим шляхом складання нового заповіту або поданням заяви про його скасування нотаріусу.

Отже, заява про скасування заповіту є також одностороннім правочином (оскільки, для виникнення, припинення або іншої видозміни цивільних прав і обов'язків достатньо волевиявлення однієї сторони), до якого застосовуються загальні правила про договори.

З огляду на ст. 225 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд може визнати правочин недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення особи не було вільним і не відповідало його волі.

Оскільки попередній заповіт від 24.09.2009р. на користь позивача скасовано, тому позивач вважає себе заінтересованою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними.

Заповіт може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї права або інтереси порушені.

Правочин укладений у стані коди людна не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними не відображає справжньої волі особи щодо встановлення, припинення тощо цивільних прав і обов'язків.

Стан, при якому особа не усвідомлює своїх дій, може мати одну з трьох форм вияву:

1)вольову (стан, коли особа, хоча Й більш або менш адекватно оцінює те, що відбувається, але у той же час не може керувати своїми діями);

2)інтелектуальну (особа не розуміє значення своїх дій, хоча може керувати ними);

3)змішану (у людини відсутня здатність як розуміти значення своїх дій, так і керувати ними).

Неспроможність дієздатної особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними може бути викликане) тяжкою хворобою.

Вважаючи, що померла за станом здоров'я в момент підписання заяви не могла розуміти значення своїх дій і керувати ними, - прохав визнати недійсним Заяву ОСОБА_4 від 21.09.2015р. про скасування заповіту.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримав та прохав задовольнити з наведених в ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, підтримала надані раніше заперечення, в яких посилалася на те, що заява №57962106 НАР 029548 від 21.09.2015 року відповідає волі матері щодо розпорядження належним їй майном і її волевиявлення було вільним.

Відповідно до вимог ст.ст. 1233,1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт чи внести до заповіту зміни, не зазначаючи при цьому причин його зміни чи скасування.

Відповідно до ч.6 ст.1254, скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Згідно ч.7 ст. 1254, скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому Цивільним Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст..44 Закону України "Про нотаріат" обов'язком нотаріуса є перевірити чи усвідомлює особа у момент підписання правочину, в тому числі, заповіту, значення своїх дій та (або) чи може особа керувати своїми діями. У разі потреби нотаріусу надається довідка про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними. Під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Визначення обсягу цивільної дієздатності фізичної особи здійснюється за паспортом або іншими документами, передбаченими статтею 43 Закону України "Про нотаріат", які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо обсягу цивільної дієздатності фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії.

Таким чином, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу ОСОБА_3 діяла в рамках діючого законодавства, не перевищуючи своїх повноважень.

Нотаріус ОСОБА_3 перевіривши усвідомлення своїх дій ОСОБА_4 на її прохання скасувала заповіт. Дана заява була прочитана нотаріусом вголос та особисто підписана мамою. Після цього нотаріус посвідчила дану заяву про скасування заповіту від імені ОСОБА_4, упевнившись, що за своїм психічним станом на час підписання заяви про скасування заповіту вона вільно усвідомлювала значення своїх дій.

Юридичним наслідком такої заяви є те, що за відсутності нового заповіту спадкування здійснюється за законом.

Заява про скасування заповіту була складена у письмовій формі та підписана особисто мамою.

ОСОБА_4 при підписанні заяви про скасування заповіту підтвердила, що розуміє українську мову, значення своїх дій та діє добровільно.

Отже, приватний нотаріус ОСОБА_3, здійснюючи скасування заповіту, виконала передбачений Законом обов'язок щодо визначення обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_4, встановивши тим самим, що вона усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними, а тому позбавлення права на спадкування за заповітом свого сина. - ОСОБА_1 було свідомою дією мами і відповідало її внутрішній волі.

Наведені в позовній заяві доводи позивача про те, що відповідач не відвідувала маму, не заслуговують на увагу та є неправдивими, оскільки весь час відповідач доглядала за своєю матір'ю та сплачувала дороге лікування. Майже весь тягар по матеріальному утриманню матері лежав на відповідачеві.

На думку відповідача таке рішення мами про скасування заповіту викликане тим, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями, неодноразово лікувався в психіатричній лікарні. Також відомі побоювання матері про те, що позивач може продати (подарувати) дану квартиру і таким чином, скасувавши заповіт, вона намагалася зберегти дане майно. Неодноразово від матері поступали прохання до відповідача придивитися за братом та не дозволити йому продати квартиру.

Крім того, ОСОБА_1В перебуває у релігійному об'єднанні (секті), і в відповідача є також побоювання щодо дій цієї секти, вона може вплинути на подальше відчуження майна.

Відповідно до статті 225 ЦК України та постанови пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при визначенні чи усвідомлювала особа значення своїх дій та (або) чи не могла керувати ними не передбачає припущення, надуманості, двомовності.

ОСОБА_4 до останнього дня життя була при ясній пам'яті та розуміла все, що відбувалося навколо неї, орієнтувалася в часі, впізнавала всіх. Відмова від заповіту - це акт вільного волевиявлення спадкодавця.

Позивачем до позовної заяви не додано жодних підтверджуючих документів (зафіксованих даних у медичних документах) того, що ОСОБА_4 не усвідомлювала своїх дій на час скасування заповіту, а саме 21 вересня 2015 року.

Приймання лікарського засобу «трамадолу» не відображалось на здатності мами віддавати звіт своїм діям і керувати ними, правильно сприймати події, що відбуваються.

Також, вважає не обгрунтованою позовну вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 5000 грн. на оплату послуг адвоката.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивачем до позовної заяви не додано жодних документів, якими б підтверджувалося надання правової допомоги в такому розмірі, а саме розрахунку вартості наданої правової допомоги.

Вважає, що заявлена позивачем сума правової допомоги є занадто великою та необгрунтованою, а отже дана вимога не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідачу не зрозуміла підстава з якої позивач звертається з позовними вимогами саме до неї про визнання недійсною заяви про скасування заповіту, адже не вона цю заяву складала або посвідчувала. З боку відповідача не було жодного впливу на прийняття рішення мамою.

Третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_3 в судовому засіданні вказала на безпідставність позовних вимог. Підтвердила дані нею раніше пояснення в судовому засіданні (головуюча Цибізова С.А.) Пояснила, що наскільки пам»ятає, у вересні 2015 року, з метою оформлення спадкових документів, вона спільно з відповідачкою приїхали в с.Біологічне , Полтавського району за місцем проживання матері відповідачки. Коли зайшли до квартири то вона-Лугова Л.П. пройшла до кімнати де знаходилась матір, яка сиділа на дивані а відповідачка залишилась в іншій кімнаті. ОСОБА_4 повідомила, що живе із сином і є два спадкоємці і вона бажає скасувати складений раніше заповіт. Вона-Лугова склала заяву про скасування заповіту, вже не пам»ятає його номер і серію і зачитавши заяву ОСОБА_4 передала їй на підпис. Остання поставила підпис чи була ОСОБА_4 в окулярах чи ні не пам»ятає також не пам»ятає якою рукою остання розписувалась у заяві про скасування заповіту. Вказала, що спадкодавець була адекватна , свідків вона не запрошувала для вчинення нотаріальної дії. Підчас оформлення спадкових документів до кімнати не одноразово заходила відповідачка щоб надати матері то окуляри то ручку для підпису. За оформлення документів з нею розрахувалась відповідачка. Після завершення нотаріальних дій вона-Лугова повернулась на роботу а відповідачка залишилась з матір»ю.

Від третьої особи Полтавської районної державної нотаріальної контори на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, поклались на розсуд суду при вирішенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено,що мати позивача - ОСОБА_4 померла 30.09.2015р.

Спадкова справа заведена у Полтавський районній державній нотаріальній конторі 07.10.2015р.

Після продажу в 2008 році квартири належної ОСОБА_4 в м.Полтава, кошти від продажу поділили порівну по 1/2 між позивачем та відповідачкою. Після поділу відповідачка-донька ОСОБА_4 купила будинок в с.Копили , Полтавського району куди переїхала жити зі своїм сином а позивач спільно з матір»ю придбали квартиру в с.Біологічне, Полтавського району. Де ОСОБА_4 постійно проживала із сім»єю сина. Квартира була оформлена на ОСОБА_4 Остання склала заповіт на сина на дане майно. Відповідачка майже не приїздила до матері лише в 2015 році почала відвідувати матір кожного тижня на прохання позивача оскільки після перенесених тяжких операцій в лютому та червні 2015 року мати була в дуже тяжкому стані. ОСОБА_4 була в хороших відносинах із сином.

На протязі серпня 2015 вересня 2015 року до дня смерті ОСОБА_4 останній за призначенням лікаря свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснювались ін»єкції медичного препарату трамадол.

Однак не зважаючи на уколи ОСОБА_4 за дві неділі до смерті (померла 30.09.2015 року) впала в коматозний стан а саме, не реагувала на запитання, не могла сама пересуватись, не могла підняти халат для здійснення інєкції.

Після смерті ОСОБА_4 позивач подав заяву до Полтавської районної державної нотаріальної контори для успадкування майна після матері за заповітом складеного останньою на його користь 24.09.2009 року а саме на квартиру в якій він проживає оскільки вона оформлена на матір.

Дзвінком наприкінці лютого 2016 року відповідач повідомила ОСОБА_1, що готує документи на спадщину ( на частину квартири ).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру 02.03.2016р. позивач дізнався, що Заповіт від 24.09.2009р. посвідчений Гожулівською сільською радою Полтавського району скасовано заявою №57962106 НАР 029548 від 21.09.2015р.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що вона працює завідуючим ФАП, у серпні 2015 року до неї звернулись позивач з дружиною для того , щоб вона робила інєкції трамадолу матері позивача , згідно призначення лікаря. На що остання погодилась і кожного дня окрім суботи та неділі , приблизно о 12год.30хв. вона приходила по позивача до дому де проживала матір та робила їй один укол на день. Всі медичні припарати вона брала у позивача.Щоб свідок могла безперешкодно ходити до квартири позивач дав їй ключі від замка вхідних дверей. Ключі вона повернула відразу після похорон ОСОБА_4 Зазначила, що коли вона розпочала ходити до ОСОБА_4 то в серпні остання з нею ще спілкувалась а потім у вересні а саме за дві неділі до смерті пацієнтка знаходилась в коматозному стані , а саме не спілкувалась, не могла сама підняти ніг ні взагалі халат для уколу, на запитання не реагувала. Зазначила, що відповідачку бачила лише один раз у вересні коли прийшля для здійснення уколу то вхідні двері були не замкнені, що її дуже здивувало , коли зайшла до квартири то побачила відповідачку зробивши укол пішла додому а відповідачка залишилась в квартирі. Більше нікого в той час в квартирі не було.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила суду, що вона проживає по сусідству з позивачем і працює і працює медичною сестрою в обласном онкодиспансері. У серпні 2015 року дружина позивача попрохала її давати уколи трамадолу матері позивача на що вона погодилась. І у серпні в денний час двічі приходила зробила по одній інєкції. Потім була у вересні неділь за дві до смерті ОСОБА_4 то остання просто сиділа і не реагувала на запитання і не могла нічого зробити ні халат підняти для уколу а тим більше поставити який підпис. Вказала, що будучи сусідкою, проживає в сусідньому під»їзді відповідачку нір азу не бачила, щоб та приходила до матері. ОСОБА_4 була добре доглянута від неї не було ніякого неприємного запаху і пролежнів також не було.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, батько позивача та відповідачки, пояснив , що його дружина ОСОБА_4 мала чотирьох кімнатну квартиру в м.Полтава, яку вони продали в 2008 році і кошти поділили порівну по 1/2 між донькою та сином. Після поділу донька купила будинок в с.Копили , Полтавського району куди переїхала жити зі своїм сином а позивач спільно з матір»ю придбали квартиру в с.Біологічне, Полтавського району. ОСОБА_4 постійно проживала із сім»єю сина. Квартира була оформлена на померлу. Також мати склала заповіт на сина на дане майно. Відповідачка майже не приїздила до матері лише в 2015 році почала відвудувати матір але це було рідко. ОСОБА_4 була в хороших відносинах із сином. В 2015 році остання перенесла дві тяжкі операції по онкології. Після смерті ОСОБА_4 стало відомо про те, що остання нібито за дев»ять днів до смерті скасувала заповіт на сина. Вказує, що вона не могла цього зробити бо в той час взагалі самостійно не могла нічого зробити а нотаріус складаючи нотаріальний документ взагалі не заходила до померлої в кімнату.

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 230 від 29.05.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 30.09.2015 року на час складання заяви від 21.09.2015 року про скасування заповіту від 24.09.2009 року виявляла ознаки органічного астенічного розладу(глибокої астенії).

Наявний у ОСОБА_4 психічний розлад істотно впливав на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час складання заяви від 21.09.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За своєю юридичною природою заповіт є одностороннім правочином.

Відповідно ст. 202 ЦК України, правочином с дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право в будь який час скасувати заповіт. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто.

Заповіт може бути скасованим шляхом складання нового заповіту або поданням заяви про його скасування нотаріусу.

Отже, заява про скасування заповіту є також одностороннім правочином (оскільки, для виникнення, припинення або іншої видозміни цивільних прав і обов'язків достатньо волевиявлення однієї сторони), до якого застосовуються загальні правила про договори.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та(або) не могла керувати ними.

Заповіт може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї права або інтереси порушені.

Правочин укладений у стані коди людна не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними не відображає справжньої волі особи щодо встановлення, припинення тощо цивільних прав і обов'язків.

Стан, при якому особа не усвідомлює своїх дій, може мати одну з трьох форм вияву:

1)вольову (стан, коли особа, хоча Й більш або менш адекватно оцінює те, що відбувається, але у той же час не може керувати своїми діями);

2)інтелектуальну (особа не розуміє значення своїх дій, хоча може керувати ними);

3)змішану (у людини відсутня здатність як розуміти значення своїх дій, так і керувати ними).

Неспроможність дієздатної особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними може бути викликане) тяжкою хворобою.

За ст. ст.1257ч.2,231 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом ст. 202 ЦК України(поняття і види правочинів) заповіт належить до односторонніх правочинів, і на нього поширюються положення глави 16 ЦК України "Правочини", в тому числі щодо наслідків недодержання сторонами вимог закону при вчиненні правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема ч. 3 ст. 203 ЦК України, згідно з якою волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

З огляду на встановлені обставини суд вважає неспроможними твердження відповідачки та приватного нотаріуса ОСОБА_3 про адекватний стан ОСОБА_4 станом на 21.09.2015 року та дотримання нотаріальної процедури складення заяви про скасування заповіту. Дані твердження нотаріуса могли б бути взяті судом до уваги в разі запрошення нотаріусом для вчинення нотаріальної дії двох незаінтересованих свідків чого дотримано не було.

Суд вважає, що померла ОСОБА_4 за станом здоров'я в момент підписання заяви 21.09.2015 року про скасування заповіту від 24.09.2009 року не могла в повній мірі розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Судові витрати , які складаються судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 84, 88, 208 218, 292 ЦПК України ст. ст., ст. 202, 215, 225, 1233, 1247,1254 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати заяву №57962106 НАР 029548 від 21.09.2015р. померлої 30.09.2015р. ОСОБА_4 про скасування заповіту від 24.09.2009р. недійсною.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський райсуд в десятиденний строк з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Г.Потетій