Справа № 457/790/17
провадження №2/457/322/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

за участю секретаря Гнатишак С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 міської ради, третя особа Дрогобицьке обєднане управління Пенсійного фонду України Львівської області про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на спадкове майно. Позовна заява мотивована тим, що 16 вересня 2016 року померла у місті ОСОБА_4 Іоніо провінція Косенца ОСОБА_5 її двоюрідна сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить витяг з запису акту про смерть № 23 п.П с.В відділ 1 рік 2016 виданий міською радою ОСОБА_4 Іоніо 87011 Провінція Козенца, дата видачі 20 вересня 2016 року, завідуюча відділу РАЦС Катерина ОСОБА_7.

Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8. Свідоцтво було видане 2 жовтня 2000 року державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_9, серія АВН № 309210, про що було зроблено відповідний запис в реєстрі за № 1195, спадкова справа 127/97 р. 02 жовтня 2000 року дане свідоцтво про право на спадщину було зареєстроване в Дрогобицькому МБТІ.

16 березня 2017 року вона звернулася із заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу Львівської області про прийняття спадщини після смерті в ОСОБА_5 ОСОБА_10 та 20 травня 2017 року вона звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6.

Постановою від 12 червня 2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_6 була її сестрою та в 2000 році виїхала до ОСОБА_5 на заробітки. Вона проживала в м. Требіссакі ( провінція Козенца ). В 2001 році вона також виїхала до ОСОБА_5 на заробітки і саме з 2001 року і до дня смерті сестри, тобто до 16 вересня 2016 року вони проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю та вели спільний побут. В 2007 році сестра тяжко захворіла на онкологічне захворювання, перенесла операцію, вона потребувала її допомоги. У звязку з цим вона взяла на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_5, забезпечувала її усім необхідним, у тому числі ліками та взяла на себе усі витрати повязані з побутом до самої її смерті. Вона була для сестри найближчою людиною, так як інших родичів сестра ОСОБА_5 не мала.

Крім цього, вона займалася похованням сестри та оплатила всі витрати повязані з її похованням, тобто кремацією та транспортування урни з її прахом з ОСОБА_5 на Україну, за що нею було сплачено ритуальній фірмі Мараззо С кошти в сумі 7500.00 євро, про що свідчить довідка видана законним представником фірми ритуальних послуг ОСОБА_11 22 вересня 2016 року.

Представник позивачки в судове засідання зявилась, просила позов задовольнити на підставі доказів зазначених в позовній заяві та в судовому засіданні 03.08.2017 року відмовилась від позовної вимоги щодо виплати суми неотриманої пенсії з песійного фонду України за період неотримання пенсії ОСОБА_6

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання зявилась, не заперечила проти задоволення позовних вимог, однак в судовому засіданні 03.08.2017 року у судових дебатах повідомила, що вона заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Дрогобицького обєднаного управління пенсійного фонду України Львівської області в судове засідання зявився та просив відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог в частині неоотримання пенсії, що належала ОСОБА_6

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона являється мамою позивачки. Її донька спочатку жила в Україні, а пізніше поїхала на заробітки до ОСОБА_5, де 19 років там проживає та працює. ОСОБА_6 була племінницею її чоловіка. Вона також поїхала до ОСОБА_5 в 2001 році. В ОСОБА_5 та її донька проживали разом у одній квартирі однією сімєю. ОСОБА_13 8 років тому в ОСОБА_5 захворіла на онкозахворювання і її доглядала ОСОБА_1. Інших родичів у ОСОБА_5 крім них не було. При житті вона завжди говорила, що своє майно залишить їм. Після смерті ОСОБА_13 її прах похоронили на Україні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснила, що позивачка є її племінницею, це дочка її сестри. Приблизно з 2002 року вона проживає в ОСОБА_5. Коли померла мама ОСОБА_6, вона поїхала в ОСОБА_5, пізніше до неї поїхала ОСОБА_1. В ОСОБА_5 вони жили разом 18 років, вели спільне господарство. У ОСОБА_5 немає ніяких родичів. Коли вона померла, то організовувала її похорон ОСОБА_1. Ще при житті ОСОБА_5 хотіла залишити все своє майно синові ОСОБА_15 - ОСОБА_16.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

В судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 2016 року у місті ОСОБА_4 Іоніо провінція Косенца ОСОБА_5 померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією витягу із запису акту про смерть № 23 п.П с.В відділ 1 рік 2016 виданий міською радою ОСОБА_4 Іоніо 87011 Провінція Козенца, дата видачі 20 вересня 2016 року, завідуюча відділу РАЦС Катерина ОСОБА_7 Мааре, яка знаходиться в матеріалах справи.

Після смерті ОСОБА_6 залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_8, що підтверджується копіями документів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: копією свідоцтва, яке було видане 2 жовтня 2000 року державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_9, серія АВН № 309210, про що було зроблено відповідний запис в реєстрі за № 1195; копією будинкової книги; відповіддю з КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за № 193 від 20.06.2017 року.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показами свідків ОСОБА_12, ОСОБА_14, то позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали разом останніх 19 років та працювали в ОСОБА_5, як одна сімя.

Крім цього факт спільного проживання однією сімєю стверджується копіями документів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме:

●довідкою начальника відділу муніципальної поліції міська рада Требіссаке № 987/п.м. від 08.11.2004 року якою він засвідчує, що ОСОБА_1, яка народилася в Дрездені ( Німеччина ) ІНФОРМАЦІЯ_3, та проживає в Требісакке, ОСОБА_5, на вул. Сауро Наззаріо, № 5/1 і п. Світлана Коваленко, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають разом за вказаною адресою.

●довідкою начальника відділу муніципальної поліції міська рада Требіссаке № 184/п.м. від 02.07.2016 року якою він засвідчує, що ОСОБА_1, що народилася в Дрездені ( Німеччина ) ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає в Требісакке, ОСОБА_5 на вул. Сауро Назаріо, № 5/1 і п. Світлана Коваленко, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 проживають разом за вказаною адресою більше 10 (десяти ) років і що п.Кузик забезпечує утримання і медичну допомогу п.Коваленко, так як остання є дуже хвора.

●заявою, що замінює нотаріальний акт, яка засвідчена уповноваженою особою міської ради м.Требісакке ОСОБА_5 П»єтро Сільвестрі 13 жовтня 2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 останні пятнадцять років надавала допомогу і догляд своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_6, що народилася в Україні і проживала в ОСОБА_5 місто Требісакке, аж до дня її смерті, яка сталася 16 вересня 2016 року в Требісакке, ОСОБА_5 внаслідок довгої хвороби; що за болючих обставин смерті родички забезпечила всі доручення повязані з цією подією, взявши на себе всі поховальні витрати, які включають і кремацію останків згідно волі вираженої п. Коваленко; що п. Коваленко яка не мала прямих родичів чи дітей, коли була і при житті і повній памяті завжди заявляла, також третім особам, її бажання і волю, щоб після її смерті ОСОБА_1 успадкувала все її майно, що складається власне з: квартири у м.Трускавець, Україна, вул. Івасюка 15/91; земельної ділянки 400.00 м2, що знаходиться в с.Станеля, Україна; всі меблі і предмети домашнього вжитку, можливі кошти на депозитах і готівкою, коштовності, тощо.

ОСОБА_6 виражала своє рішення скласти заяву своєї волі в заповіті для того, щоб привести у виконання спадкову волю і з цією метою ходила в офіс до спеціалістів щоб проконсультуватися і отримати вказівки, на жаль погіршення її хвороби привело до негативних подій, які не дозволили п. Коваленко здійснити те, що було задумано.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, то позивачка дійснозаймалася похованням ОСОБА_6 та оплатила всі витрати повязані з її похованням, тобто кремацією та транспортування урни з її прахом з ОСОБА_5 на Україну, за що нею було сплачено ритуальній фірмі Мараззо С кошти в сумі 7500.00 євро, про що свідчить довідка видана законним представником фірми ритуальних послуг ОСОБА_11 22 вересня 2016 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позивачка ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сімєю до дня смерті ОСОБА_6, тобто більше як пять років до часу відкриття спадщини у м. Требіссакі на вул. Сауро Наззаріо, № 5/1, ОСОБА_5, а тому за змістом ч. 1 ст. 1264 ЦК України ОСОБА_1 слід визнати спадкоємцем четвертої черги.

Керуючись ст.ст. 1220, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 218, 256 ЦПК України, с у д,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, однією сімєю з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 16 вересня 2016 року, у період з 2002 року до моменту смерті.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме квартиру АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошеня.

Суддя: ОСОБА_17