Провадження №2/200/4431/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 листопада 2017 року місто Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ Женеску Е.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви вважає за необхідне залишити заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, довідки щодо розміру заробітку та інших доходів, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК.

Як випливає з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви не додано оригінал свідоцтва про реєстрацію шлюбу між сторонами, що суперечить вимогам закону.

Крім того, позивачем на підтвердження сплати судового збору надано копію квитанції № 0.0.890831006.1 від 13.11.2017 року про сплату судового збору у сумі 640 грн. замість оригіналу.

Як зазначено в абз.4 п.26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення повинно бути підписано відповідним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопій тощо) цих документів. А також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

А тому, позивачу необхідно надати суду квитанцію № 0.0.890831006.1 від 13.11.2017 року про сплату судового збору у сумі 640 грн. в оригіналі, яка відповідає вимогам чинного законодавства, для підтвердження такої сплати.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання ухвали, попередивши позивачку, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.В. Женеску