Справа № 285/1374/17
провадження № 2/0285/1019/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.08.2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участю секретаря Янкової Л., позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядження власністю,
Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: вул. Ватутіна, б. 8, кв. 52, смт. Городниця, Новоград-Волинський район, Житомирської області.
Обґрунтувала позов тим, що вона є власником вищевказаної квартири, однак з 18.09.1998 р. в ній зареєстрований ОСОБА_2, як колишній співвласник. Зазначила, що відповідач не проживає в її квартирі більше 7 років, не приймає участі в утриманні квартири, не сплачує комунальні послуги, отже він є таким, що втратив право користування цим житлом. Оскільки в добровільному порядку відповідач не знявся реєстраційного обліку, вона звернулася за захистом своїх прав із позовом до суду.
В судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснила, що є власником вищезазначеної квартири на підставі договору дарування від 27.10.2005 року та свідоцтва про приватизацію від 30.12.1993 року. Співвласником був ОСОБА_2, який на теперішній час відмовляється від зняття з реєстрації, вимагає за це гроші. Витрати на оплату комунальних послуг та утримання квартири не несе.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 підтвердили, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час (декілька років) не проживає за адресою: вул. Ватутіна, б. 8, кв. 52, смт. Городниця. Свідкам відомо, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи в своїй відсутності та заперечень проти позову не подав.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1993 р. ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_2, ОСОБА_7 належить на праві приватної власності квартира № 52 по вул. Ватутіна, б. 8 в смт. Городниця.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 22.03.2017 р. ОСОБА_7 змінила прізвище на «Захарченко».
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 121528 від 26.12.2014 р., ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Коломієць».
Згідно договору дарування зареєстрованого за № 3-2021 від 27.10.2005 р. ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_5 подарували ОСОБА_8 3/4 частини квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до будинкової книги квартири АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою з 14.10.1991 р.
Відповідач хоча й є зареєстрований в будинку, однак фактично не проживає там на протязі останніх років, виїхав на постійне місце проживання в інше місце. Ці факти підтверджуються актами від 16.07.2010 р., 17.08.2010 р.,16.09.2010 р., 22.11.2016 р., 21.12.2016 р., 31.01.2017 р., 27.03.2017 р.
Проживання відповідача за іншою адресою (АДРЕСА_2) підтверджується фактом отримання судової повістки за зазначеною адресою
Будь-яких доказів стосовно поважності причин своєї відсутності у спірній квартирі у вказаний строк відповідачем суду надано не було, як і доказів щодо існування між позивачем та відповідачем домовленостей, які б врегульовували спірне питання в інший спосіб, ніж передбачений законом, а тому суд вважає доведеним той факт, що відповідач був відсутній в у місці своєї реєстрації , на протязі 7 останніх років без поважних причин.
Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України - ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Разом з тим, згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оцінивши зазначені факти та обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявленого позову, оскільки відповідачем не було надано суду доказів або будь-якої інформації з приводу наявності поважних причин відсутності в житлі позивача понад один рік. Натомість, позивачем було надано суду достатні та належні докази на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що відповідач згідно умов ст. 405 ЦК України втратив право на користування спірним житлом.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 3,10,11, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 224-233, 294 ЦПК України, суд , -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 52 в будинку №8 по вулиці Ватутіна в смт. Городниця, Новоград-Волинського району, Житомирської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 28.08.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв