АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Ратнікової В.М.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» Брайка Станіслава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, посилаючись на те, що позичальник порушує умови договору щодо щомісячного погашення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Ураховуючи наведене, Банк просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 63472,15 грн., а саме: 21258, 35 грн. - заборгованість за кредитом; 24862,12 грн. - штраф за виникнення простроченої заборгованості; 1585,64 грн. - штраф за не санкціонований овердрафт; 3300,00 грн. - штраф за виникнення простроченої заборгованості (константа); 12466, 04 грн. - заборгованість за процентами.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року позов ПАТ »Енергобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» Брайко С.А. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість за договором № 00-039717-01 від 17 жовтня 2013 року, що складає 63 472, 15 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Енергобанк» судовий збір в сумі 1378,00 грн.

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/9708/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення боргу та нарахованих процентів та штрафів за період з січня 2014 року по листопада 2016 року у розмірі 42213, 80 грн. скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути заборгованість за кредитом у розмірі 21 258,35 грн. Зазначає, що суд не дослідив та не врахував надані відповідачем докази, що призвело до ухвалення незаконного рішення; вважає, що банком безпідставно нараховані проценти та штрафи за час прострочення кредиту, оскільки позивач не виконав всіх необхідних дій щодо прийняття від відповідача належного виконання зобов'язань за договором в частині внесення мінімально встановленого платежу; також посилається на те, що у період з січня 2015 року по листопада 2016 року позивачем не повідомлено про зміни обслуговування картки, зміну реквізитів банку, припинення дії картки, скасування кредитного ліміту або ж розірвання договору в односторонньому порядку. Звертає увагу, що розміщення на офіційному сайті інформації про реквізити банку для вкладників та кредиторів не свідчить про те, що кредитор вчинив всі необхідні дії по повідомленню відповідачу нових реквізитів для сплати кредитних коштів, при цьому, судом не враховано, що відповідач є держателем картки, а не кредитором, а отже, на її думку, відбулося прострочення кредитора у розумінні ч. 4 ст. 613 ЦК України.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та судом установлено, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA ( далі-договір) (а.с.19-22).

23 жовтня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору № 00-039717-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якої розмір кредитного ліміту складає 20 000 гривень, яку остання отримала під розписку особисто 24 жовтня 2013року (а.с.28,31).

Відповідно до п. 2.1.2 кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, в межах кредитного ліміту за винятком випадків, передбачених цим договором, а відповідач зобов'язалась повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені цим договором.

Згідно п.п. 2.1.3. та п. 2.3. договору, розмір кредитного ліміту зазначається в додатковій угоді до договору, що є його невід'ємною частиною. Кредитний ліміт може бути збільшений або зменшений за заявою держателя або за рішенням Банку, а також в інших випадках, передбачених договором. Порядок здійснення платіжних операцій з використанням кредитної картки, а також порядок отримання кредиту регулюється чинним законодавством України, правилами міжнародної платіжної системи VISA INTERNATIONAL, цим договором, правилами (а.с.23-27), а також тарифами банку (а.с.27).

Пунктом 2.6. договору передбачено, що строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Відповідно до п. 3.3.1., 3.3.6. договору, держатель зобов'язався вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань, та повністю погасити боргові зобов'язання у день скасування банком кредитного ліміту.

За користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом; банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання зазначених коштів, що передбачено пунктами 5.1., 5.2. кредитного договору.

Відповідно до пункту 5.7. договору, проценти на залишок коштів на картковому рахунку нараховуються згідно тарифів банку.

Згідно п.п. 6.1., 6.2. договору сторони несуть майнову відповідальність в розмірі, передбаченому тарифами, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором, а також за порушення правил. У випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту, держатель зобов'язаний сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Установлено, що у відповідності до тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA» позичальнику було встановлено: - відсоткова ставка 35% річних; - розмір щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобов'язань, але не менше 50 грн.; - штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн. + 0,2% в день від суми простроченої заборгованості; - штраф за користування перелімітом (несанкціонований овердрафт) 0,2 % в день від суми переліміту (а.с.27).

Крім того, відповідно до умов договору установлено, що за рахунок кредитних коштів банк має право здійснювати погашення, зокрема, винагороди банку (проценти за користування кредитом, щомісячна плати за обслуговування кредитної карти, інших комісії, штрафні санкцій (якщо такі матимуть місце) - визначено в правилах користування кредитною карткою «VISA») незалежно від наявності на картковому рахунку власних коштів держателя або наявності чи відсутності невичерпаного кредитного ліміту (понадліміт - овердрафт).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк щомісячно нараховує проценти, комісії, розраховує та стягує пені та штрафи в розмірі, встановленому тарифами. Проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 2.6. цього договору. Банк списує нараховані проценти та комісії з карткового рахунку. Банк має право нараховувати різні процентні ставки на різні форми використання кредиту, такі як зняття готівки (в тому числі на комісії, що є результатом зняття готівки), розрахунок в торгівельно-сервісній мережі тощо (далі - форма транзакції). Процентні ставки для різних форм транзакцій визначаються тарифами.

Згідно із п. 5.1.2. договору, у випадку, якщо протягом строку дії платіжного періоду держатель сплатить лише частину Боргових зобов'язань або взагалі не сплатить жодної їх частини, банк нараховує проценти за користування Кредитом на підставі стандартної відсоткової ставки за фактичний період користування кредитом. Пільговий період у такому випадку не надається. Розмір стандартної відсоткової ставки визначається тарифами.

Відповідно до п. 5.2. договору кредиту, проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом) нараховуються на фактичну суму наданого кредиту (в тому числі простроченого кредиту) і за фактичний час користування таким кредитом протягом всього розрахункового циклу, включаючи день надання та виключаючи день повернення зазначених коштів. Нараховані проценти щомісячно списуються із карткового рахунку. Для розрахунку процентів використовується фактична кількість днів у місяці та у році.

Згідно п. 5.4. договору держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу перевищує розмір пільгової частини мінімального платежу, а також інших випадках, передбачених Правилами, щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якої визначається у Звіті-Рахунку.

За умовами п. п. 5.4.1. договору, якщо розмір мінімального платежу менше встановленого Банком розміру фіксованого платежу, держатель сплачує Банку фіксований платіж, розмір якого визначається в тарифах, але не більше загальної суми боргових зобов'язань.

Пунктом 5.8. договору передбачено, що держатель доручає та дає банку право самостійно списувати з будь-якого рахунку держателя, відкритого в банку, суми коштів з метою привернення суми несплаченого мінімального платежу, несплачених поточних боргових зобов'язань, овердрафту або будь-яких інших невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань за цим договором.

Згідно із п. 6.2. договору кредиту, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобов'язаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 липня 2015 року № 136 «Про призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію ПАТ»Енергобанк» Брайко С.А. призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» з 15.07.2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 травня 2016 року № 842 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» на два роки по 11.06.2018 року.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 06 жовтня 2016 року становила 63 472,15 грн., з якої: 21 258,35 грн. - заборгованість за кредитом; 24 862,12 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1585,64 грн. - заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт; 3300 грн. - заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 12 466,04 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-14), випискою по особовому рахунку (а.с.54-100).

23 вересня 2016 року відповідачу було направлено вимогу № 2422/5 про виконання зобов'язань за договором із зазначенням суми, що підлягає сплаті, та реквізитів банку, на які повинні бути перераховані кошти.

Зазначену вимогу мати ОСОБА_1 отримала особисто 27 вересня 2016 року, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення(а.с.32-35). Однак дана вимога не повністю була визнана позивачем та залишена без виконання.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушила умови укладеного договору, а тому права банку підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог ПАТ «Енергобанк» та стягнення з відповідача заборгованості за договором у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Банк у стані тимчасової адміністрації та ліквідації у своїй діяльності керується Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та Положенням «Про виведення неплатоспроможного банку з ринку», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1581/21893 від 14.09.2012 р. (далі - Положення).

Згідно із п.п. 2.17 п. 2 розділу V Положення (в редакції, чинній станом на момент виведення банку з ринку) уповноважена особа Фонду на ліквідацію банка з дня її призначення вживає таких заходів: здійснює відкриття накопичувального рахунку.

Відповідно до п.п. 3.2 п. 3 розділу V Положення з метою забезпечення процедури ліквідації уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку ініціює відкриття накопичувального рахунку неплатоспроможного банку у національній валюті та іноземній валюті (за необхідності) в територіальному управлінні НБУ або в Операційному управлінні НБУ.

За змістом п.п. 3.3 п. 3 розділу V Положення після відкриття накопичувального рахунку за розпорядженням уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку залишок коштів із кореспондентського рахунку банку перераховується на накопичувальний рахунок і вживаються заходи щодо закриття кореспондентського рахунку такого банку та виключення його з учасників системи електронних платежів (СЕП) у порядку, визначеному нормативно-правовим актом НБУ, що визначає порядок міжбанківського переказу грошей в Україні в національній валюті, а також повертаються кредиторам розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини банку, що враховувалися на відповідному позабалансовому рахунку (якщо такий облік вівся в територіальному управлінні НБУ за договором з таким банком).

Змістом п.п 3.4 п. 3 розділу V Положення передбачено, що на накопичувальний рахунок банку зараховуються кошти такого банку і надходження на його користь. З цього рахунку проводяться розрахунки з кредиторами й оплата витрат на здійснення процедури ліквідації.

Частинами 1, 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено обов'язок Фонду не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розмістити інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, а також здійснити опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду в газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Разом з тим за змістом частини четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку ( частина перша цієї статті).

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов'язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 квітня 2017 року у справі № 6-546цс17.

Так, відповідно до постанови правління Національного банку України від 12 лютого 2015 року за № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 р. за №29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк».

11 червня 2015 року у ПАТ «Енергобанк» було відкликано банківську ліцензію та ініційовано процедуру ліквідації з призначенням ліквідатора згідно з постановою правління Національного банку України від 11 червня 2015 року № 370.

Таким чином, інформація про ліквідацію банку є загальновідомою, зокрема, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано в газеті «Голос України» №107(6111) від 18 червня 2015 року та на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів міститься інформація про погашення кредиту після віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

При цьому, під час тимчасової адміністрації позичальник здійснює платежі для погашення кредиту на реквізити банку, вказані у кредитному договорі. Зокрема, погашення кредиту відбувається наступними способами: через відділення будь-якого діючого (платоспроможного) банку згідно з його тарифами; за допомогою дистанційних каналів діючих (платоспроможних) банків (веб-банкінг, мобільні додатки); готівкою за допомогою платіжних терміналів; готівкою через каси діючих (працюючих) відділень неплатоспроможного банку.

Отже, Фонд отримує повне і виняткове право управляти неплатоспроможним банком.

В листопаді 2016 року, отримавши від банку лист-вимогу про погашення існуючої заборгованості, ОСОБА_1 звернулась до позивача з пропозицією про погашення кредиту у розмірі 21 258,35 грн., посилаючись на те, що через закриття всіх відділень банку і блокування банком будь-яких операцій за її карткою була позбавлена можливості внести черговий мінімальний платіж та виконувати належним чином свої зобов'язання за укладеним договором. Також зазначила, що інші вимоги по сплаті заборгованості не визнає, оскільки у період з січня 2015 року та по листопад 2016 року позивач жодним чином не повідомив її про зміни порядку та способу обслуговування картки, зміни реквізитів банку, припинення дії картки, скасування кредитного ліміту або ж розірвання договору в односторонньому порядку. Листом від 23 грудня 2016 року № 3345/5 ПАТ «Енергобанк» відмовив у задоволенні звернення на підставі ст. ст. 1050, 625 ЦК України (а.с.109, 121).

Колегія суддів вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Енергобанк», оскільки боржником не доведено невиконання грошового зобов'язання через прострочення кредитора та не встановлено наявності перешкод створених банком для належного виконання ОСОБА_1 своїх грошових зобов'язань, що є основним критерієм у застосуванні ст. 613 ЦК України.

При цьому, посилання відповідача на те, що позивачем безпідставно нараховано проценти та штрафи за час прострочення кредитора відповідно до вимог ч. 4 ст. 613 ЦК України є безпідставними та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не повідомив про зміни умов обслуговування картки та реквізити банку, що є, на думку скаржника, простроченням кредитора та звільняє відповідача від сплати нарахованих процентів та штрафів, на думку колегії, є безпідставними з огляду на наступне.

Основним критерієм у застосування положень ст..613 ЦК України є встановлення факту відмови банку прийняття належного виконання боржником своїх зобов'язань. Саме боржник повинен довести, що мало місце належне виконання зобов'язання у встановлені договором терміни, а позивач (банк) міг прийняти це виконання, однак із суб'єктивних причин відмовився це зробити.

Натомість не вважається відмовою об'єктивна неможливість прийняти виконання боржника, оскільки в такому випадку буде не відмова від прийняття виконання, а лише неможливість прийняти виконання. Неповідомлення боржника про нові реквізити банківської установи не звільняє його від виконання обов'язку з погашення кредитної заборгованості.

Віднесення банку до категорії неплатоспроможних, запровадження процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку не припиняють дію кредитних договорів. Позичальник зобов'язаний повернути банку основну суму боргу та сплатити проценти у розмірах і у строки, встановлені умовами кредитного договору. Це також стосується заборгованості за платіжними картками. Кошти, сплачені позичальниками на погашення кредитів, є джерелом для розрахунків із кредиторами, у тому числі вкладниками неплатоспроможного банку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем були здійснені всі необхідні міри для інформування позичальників про початок ліквідації банку та відкриття накопичувального рахунку для погашення заборгованості, відповідна інформація була розміщена на офіційній сторінці позивача в мережі Інтернет, крім того, опубліковано відомості про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду в газеті «Голос України», тобто дана інформація була загальновідома. В подальшому на адресу відповідача був направлений лист із зазначенням зміни реквізитів для сплати за договором. В свою чергу ОСОБА_1 відмовилась від виконання своїх зобов'язань перед банком.

В ході апеляційного розгляду встановлені судом обставини відповідачем спростовані не були. Напроти, судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо наявності перешкод для належного виконання боржником своїх грошових зобов'язань.

Так, відповідно до п. 3.2.3 Договору, укладеного між сторонами, Банк має право змінювати та доповнювати Тарифи та Правила за умови попереднього повідомлення Держателя про такі зміни та доповнення в порядку, визначеному в Правилах. В п.6 Правил зазначається, що повідомлення про зміну Тарифів та/чи Правил здійснюється Банком шляхом розміщення відповідної інформації про нові(змінені) Тарифи та/чи Правила в операційній залі Банку та/або на його сайті www. Energobank.com.ua та /або наданням відповідної інформації у звіті-рахунку. В цьому ж пункті зазначено, що Держатель зобов'язується самостійно відслідковувати інформацію Банку стосовно зміни Тарифів та/чи Правил. Також слід відмітити, що згідно з п.9.9 Договору Правила та Тарифи Банку складають невід'ємну частину цього Договору.

Дані вимоги позивачем були виконані в повному обсязі, про що свідчить копія інформації, розміщеної на сайті Банку (а.с.201-205).

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідно вищевикладених умов Правил, які є частиною Договору, укладеного між сторонами, відповідач була належним чином повідомлена про зміну умов договору, а тому не була позбавлена можливості належним чином виконувати його умови у спосіб, передбачений п.5 Правил та відповідно до інформації, розміщеної як на сайті позивача, так і на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів.

Всі викладені в апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду першої інстанції є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

В.М.Ратнікова