АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1376/17Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/789/1387/17 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

Cуддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Шмигельська І.З.

з участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 596/1376/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 1 листопада 2017 року ухваленого суддею Лисюк І.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Навчального закладу Об'єднання громадян "Чортківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Навчального закладу Об'єднання громадян "Чортківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України" про стягнення коштів у сумі 12695,08 коп.

Позов обґрунтовує тим, що з 13 березня 1968 року по 20 жовтня 1971 року працював в Чортківському навчальному закладі об'єднання громадян спортивно-технічного клубу сприяння оборони України (перейменований в навчальний заклад об'єднання громадян спортивно-технічний клуб) інструктором тиру.

В період роботи у відповідача, з 13 березня 1968 року по 01 липня 1969 року одночасно навчався у вечірній школі м. Копичинці в 10-11 класах та з 01 вересня 1970 року по 20 жовтня 1971 року навчався заочно в Московському лісотехнікумі.

За період роботи відповідач не нараховував та не виплачував йому за дні навчання у вказаних навчальних закладах, чим порушив вимоги чинного на той час законодавства, а при звільнені своєчасно не провів з ним повного розрахунку.

Просить відповідно до вимог статей 209, 217, 218 КЗпП України, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11250 грн. за навчальні дні в школі та в технікумі, стягнути 1445,08 грн за 14 днів затримки розрахунку, обчислених з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України Про Державний бюджет на 2016 рік.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 1 листопада 2017 року вирішено: В задоволенні позову ОСОБА_1 до Навчального закладу Об'єднання громадян "Чортківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення коштів відмовити. Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, і спір вирішено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що роботодавець при звільненні не виплатив грошові кошти за затримку при звільненні з роботи, підготовку до занять в школі та технікумі за період 1968-1971 роки в порядку трудового законодавства, чинного на той час.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити її в повному обсязі, посилаючись на те, що нараховування коштів за дні навчання у навчальних закладах була передбачена ОСОБА_3 Міністрів СРСР от 5 листопада 1959 г. №1293 «Об установлении сокращенного рабочего дня или сокращенной рабочей недели для лиц, успешного обучающехся без отрыва от производства в школах работе и сельской молодёжи вечерней (сменных, сезонных) и заочных средних образовательных школах.»

Заслухавши доводи позивача та його представника, розглянувши апеляційну скаргу за матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом першої інстанції установлено, що з 13 березня 1968 року по 20 жовтня 1971 року ОСОБА_1 працював в Чортківському РК Товариства сприяння обороні України (ДТСААФ), що підтверджується довідкою, виданою НЗ Об'єднання громадян Чортківський спортивно-технічний клуб Товариства сприяння обороні України від 16 лютого 2015 року №17. (а.с. 3,7, 29).

Позивач навчався у вечірній школі м. Копичинці в 10-11 класах з 13 березня 1968 року по 01 липня 1969 року, та заочно в Московському лісотехнікумі з 01 вересня 1970 року по 20 жовтня 1971 року.

В період роботи та навчання позивачу надавалися відпустки.

Згідно наказу №30 начальника Чортківського СТК від 03 червня 1969 надано чергову профспілкову відпустку за 1968 рік інструктору ОСОБА_1 24 робочих дні з 3 червня 1969 року по 30 червня 1969 року. (а.с.43).

Як вбачається із наказу №18 начальника Чортківського СТК від 04 квітня 1971 року надано чергову профспілкову відпустку за 1970 рік інструктору ОСОБА_1 з 05 квітня 1971 року по 24 квітня 1971 року із розрахунку 18 робочих днів. (а.с.40).

Наказом №21 начальника Чортківського СТК від 25 квітня 1971 року надано відпустку на 40 календарних днів з збереженням заробітної плати із розрахунку середньомісячної зарплати з 26 квітня 1971 року по 04 червня 1971 року інструктору ОСОБА_1 у зв'язку з виїздом на сесію в лісотехнічний технікум. (а.с.39).

Сторонами визнаються вищевказані обставини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено порушення його трудових прав зі сторони відповідача в частині невиплати коштів, пов'язаних з навчанням за 1968-1971 роки та недоведено затримки розрахунку після звільнення.

З цими висновками погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до статей 208, 209 КЗпП України, на які послався позивач в обґрунтування позовних вимог, для працівників, які навчаються без відриву від виробництва в середніх і професійно-технічних навчальних закладах, встановлюється скорочений робочий тиждень або скорочена тривалість щоденної роботи із збереженням заробітної плати у встановленому порядку; їм надаються також і інші пільги.

Для працівників, які успішно навчаються в середніх загальноосвітніх вечірніх (змінних) школах, класах, групах з очною, заочною формами навчання при загальноосвітніх школах, на період навчального року встановлюється скорочений робочий тиждень на один робочий день або на відповідну йому кількість робочих годин (при скороченні робочого дня протягом тижня). Ці особи звільняються від роботи протягом навчального року не більш як на 36 робочих днів при шестиденному робочому тижні або на відповідну їм кількість робочих годин. При п'ятиденному робочому тижні кількість вільних від роботи днів змінюється залежно від тривалості робочої зміни при збереженні кількості вільних від роботи годин.

Працівникам, зазначеним у частині першій цієї статті, за час звільнення від роботи виплачується 50 відсотків середньої заробітної плати за основним місцем роботи, але не нижче мінімального розміру заробітної плати.

Згідно з вимогами ч.1 ст.47 та ч.1 ст.116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 1968 по 1971 рік відповідач нараховував та виплачував позивачу заробітну плату, що стверджується оглянутою в судовому засіданні книгою особового рахунку.

Згідно довідки №17 від 16 лютого 2015 року навчального закладу обєднання громадян ОСОБА_4 спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, складеної на підставі відомостей про нарахування зарплати у 1968-1971 роки, ОСОБА_1 нараховувалась заробітна плата з березня 1968 року по листопад 1971 рік включно (а.с.3)

З копії розрахункової відомості за жовтень 1971 року вбачається, що ОСОБА_1 також нараховувались відпускні. (а.с.45)

Окрім того, зазначені обставини встановлені рішенням Чортківського районного суду від 16 червня 2016 року в цивільній справі №608/676/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Навчального закладу Обєднання громадян «Чортківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України» про стягнення середнього заробітку за час перебування у щорічних відпустках, залишеного без зміни Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19 липня 2016 року, якими встановлено, що ОСОБА_1 у ці роки працював у відповідача, отримав заробітну плату, відпускні та розрахункові і заборгованість по оплаті за вказані роки відсутня. (а.с.19-20,21-22).

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з вищенаведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1, відповідно до чинного на той час законодавства, не нараховувалась та виплачувалась заробітна плата за час навчання в школі та технікумі та відповідачем була допущена затримка розрахунку при звільненні на 14 календарних днів.

Розглядаючи спір, районний суд дав належну оцінку наданим у справі доказав, встановленим обставинам дав належну правову оцінку і вирішив спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 1 листопада 2017 року залишити без змін.

ОСОБА_3 набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в строки визначені статтею 390 ЦПК України.

Повна постанова буде складена 2 січня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5