Справа № 449/810/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гуняк О.Я.
Провадження № 22-ц/783/2671/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6 про поділ майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 29 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема зазначає, що даним рішенням порушено його право на власності на спірний житловий будинок, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії ААА №391258, оскільки він та ОСОБА_4 є рідними братом і сестрою. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їхня мати ОСОБА_7, яка залишила заповіт, посвідчений Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 20.04.1994 року за реєстровим №2-2252, після смерті матері позивач у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і отримав зазначено свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом він є власником ? житлового будинку з приналежними до цього будинку будівлями та спорудами , співвласником іншої половини будинку є та господарських споруд є його сестра ОСОБА_4 Оскільки між ними, як співвласниками цього майна, із 1996 року постійно виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, а саме, відповідачка постійно чинить перешкоди йому у доступі до частини будинку, підтвердженням чого є рішення Перемишлянського районного суду від 11 лютого 2015 року у справі за його позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, який судом задоволено, відтак факт відсутності доступу до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 має преюдиційне значення та не підлягає доказуванню. Крім того зазначає, що доказами того, що у нього відсутній доступ до даного житлового будинку є лист в.о. начальнику ВДВС Перемишлянського районного управління юстиції Тиника О.Я. від 24.07.2015 року, також позивач звертався із заявою до Перемишлянського РВ ГУМВС України у Львівській області про відсутність доступу до користування частиною житлового будинку, однак суд першої інстанції не взяв до уваги цих обставин справи для правильного вирішення поділ спірного будинку в натурі. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги судову будівельну-технічну експертизу, так як у висновку даної експертизи було зазначено можливі варіанти розподілу житлового будинку та визначено порядок користування земельною ділянкою, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та третьої особи - ОСОБА_5. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення відповідача - ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення відповідає зазначеним вимогам.

Стаття 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України).

У відповідності до ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом, засвідченим державним нотаріусом Перемишлянської державної нотаріальної контори Сус У.Й. 09.10.1996 року та 02.04.1998 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до реєстраційного посвідчення Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 15.02.1999 року 1/2 частини житлового будинку, який розташований у с. Шпильчина Перемишлянського району Львівської області зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Перемишлянською держнотконторою 09.10.1996 року за №2089 (а.с.7)

Відповідно до реєстраційного посвідчення Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 08.04.1998 року 1/2 частини житлового будинку, який розташований у с. Шпильчина Перемишлянського району Львівської області зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого Перемишлянською держнотконторою 2.04.1998 року за №723.

Домоволодіння складається з таких приміщень: підвал - 18,1 кв. м.; 1-й-поверх: коридор - 3.7 кв. м.; кухня - 13.30 кв.м.; 19.40 кв.м.; всього по першому поверху - 36,40 кв.м. Всього по житловому будинку - 54,5 кв.м., що підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи.

Згідно висновку ТзОВ «Гал-Світ» №0028/16 судової будівельно-технічної експертизи від 17.05.2016 року (а.с.76-114):

- ринкова вартість житлового будинку (садиби), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 298130 (двісті дев'яносто вісім тисяч сто тридцять) грн.;

- ринкова вартість 1/2 житлового будинку (садиби), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить 149065 (сто сорок дев'ять тисяч шістдесят п'ять) грн;

- технічно можливо, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, розділити будинок за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до часток співвласників (1/2), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Експертом у відповідності до варіантів розподілу житлового будинку надано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок та господарські споруди, які належать співвласникам, відповідно до належних їм часток.

При цьому, у своєму висновку експерт зазначає, що розподіл спірного житлового будинку з існуючим плануванням у відповідності до сучасних будівельних норм і правил не можливий без проведення добудов кожною стороною (кухні, комунальних вигод, тощо (а.с.92)

Експертом пропонується два варіанти розподілу житлового будинку, а саме:

- варіант №1 - з необхідними добудовами кухонь і приміщень з комунальними вигодами;

- варіант №2 - запропонований і погоджений між сторонами по справі з відступом від вимог ДБН.

Експертом на розгляд суду надано один варіант розподілу житлового будинку АДРЕСА_1, відповідно до часток співвласників (1/2) та вимог нормативно-правових актів. При запропонованому варіанті частки сторін зміняться, а саме: власник 1/2 ід. частини ОСОБА_2 буде володіти 42/100 ч., власник 1/2 ід. ОСОБА_4 буде володіти 58/100 ч. Грошова компенсація за зменшення ідеальної частки належить ОСОБА_2 і становить 28872 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят дві) грн., яку має сплатити ОСОБА_4 за збільшення її ідеальної частини в будинковолодінні.

Співвласнику 1/2 ід. частини ОСОБА_2 пропонується у власність наступні приміщення житлового будинку, а саме:

- 1-1 - коридор площею 3.7.кв.м.;

- 1-2 - кухню площею 17.2.кв.м. Всього 20.90 кв.м., що на 0,60 кв.м. більше ідеальної частини.

Вихід на горище для ОСОБА_2 - існуючий (встановити новий люк з висувними сходами).

Даному співвласнику пропонується літня кухня літ. Г, ворота №5 і хвіртка №4. Огорожа і ворота з хвірткою №2 - в спільну власність .

Співвласнику 1/2 ід. частини ОСОБА_4

- 1-3-житлова кімната площею 19.70 кв.м. що на 0,60 кв.м менша ідеальної частини

Вихід на горище даному співвласнику пропонується облаштувати з новоутвореної прибудови.

Даному співвласнику залишається підвал під будинком з бетонними сходами літ А, сарай літ Б, сарай літ В, вбиральня літ. Д, хвіртка №1. Огорожа і ворота з хвірткою №2 - в спільну власність.

При запропонованому варіанту розподілу співвласникам необхідно:

- закласти дверний проріз між кімнатою літ.1-3 і коридором літ. 1-1.

Співвласнику 1/2 ід. ч. ОСОБА_2 необхідно для влаштування повноцінної житлової кімнати провести наступне перепланування:

- демонтувати перегородки в коридорі літ. 1-1;

- демонтувати кухонне вогнище;

- на місці вхідних дверей встановити вікно;

- встановити розділяючу перегородку в приміщенні літ. 1-3 для утворення коридору;

- на площі новоутвореного коридору обладнати вбиральну.

Для відповідності запропонованого варіанту розподілу вимогам ДБН України співвласнику ОСОБА_2 необхідно прибудувати з дворового фасаду житлового будинку прибудову розміром 4,00*5,03м, в якій розмістити приміщення кухні, душової і вхідного тамбуру.

Співвласнику 1/2 ід. ч. ОСОБА_4 необхідно провести наступне перепланування:

- встановити перегородки в приміщенні житлової кімнати для влаштування коридору -передпокою площею 1.65 кв.м. (1.1 *1.5м);

- закласти віконний проріз з головного фасаду житлового будинку;

- пробити новий дверний проріз в стіні дворового фасаду в приміщенні новоутвореного коридору-передпокою.

Для відповідності запропонованого варіанту розподілу вимогам ДБН України співвласнику 1/2 ід. ч. ОСОБА_4 необхідно прибудувати з головного фасаду житлового будинку прибудову розміром 4.50м*5,03м, в якій розмістити приміщення кухні, суміщеного санвузла і вхідного тамбуру. Облаштувати вхід в підвал і на горище.

Другий варіант розподілу житлового будинку запропонований і погоджений між співвласниками - з відступом від вимог нормативно-правових актів у галузі права будівництва. При запропонованому варіанту частки сторін зміняться і становитимуть: 1/2 ід. частини ОСОБА_2 буде володіти 19/100 ч., власник 1/2 ІД. ОСОБА_4 буде володіти 81/100 ч. Грошова компенсація за зменшення ідеальної частки належить ОСОБА_2 і становить 114031 грн. (сто чотирнадцять тисяч тридцять одна) грн., яку має сплатити ОСОБА_4 за збільшення її ідеальної частини в будинковолодінні.

Співвласнику 1/2 ід. частини ОСОБА_2 пропонується у власність наступне приміщення житлового будинку, а саме:

- 1-2-частини кухні площею 12.90 кв.м. Всього 12.90 кв.м., що на 7.40 кв.м менше ідеальної частини.

Даному співвласнику пропонується: хвіртка №4 і ворота №5.

Співвласнику 1/2 ід. частини ОСОБА_4

- 1-1-коридор площею 3.70 кв.м.;

-1-2- частина кухні площею 4.30 кв.м.;

-1-3 - житлова кімната площею 19,70 кв.м. Всього 27.70 кв.м, що на 7.40 кв.м більше ідеальної частини.

Даному співвласнику залишаються підвал під будинком з бетонними сходами літ А, всі господарські будівлі під літ. Б,В,Г,Д, хвіртка №1.

При запропонованому варіанті розподілу співвласникам необхідно:

- закласти дверний проріз між коридором літ 1-1 і кухнею літ.1-2.

Співвласнику 1/2 ід. ч. ОСОБА_2 необхідно з існуючого вікна дворового фасаду облаштувати вхід в приміщення літ.1-2, площею 12.90 кв.м. Дане приміщення планується використовувати як приміщення сезонного використання..

Співвласнику 1/2 ід. ч. ОСОБА_4 необхідно провести наступне перепланування для обладнання кухні:

- встановити перегородку в виділеній частині приміщення кухні літ 1-2;

- демонтувати перегородку між приміщенням коридору літ 1-1 і виділеною частиною кухні літ. 1-2;

- демонтувати кухонне вогнище і встановити газову плитку. При цьому утворюється кухня площею 8,40 кв. м.;

- встановити новий люк з висувними сходами для виходу на горище.

По домовленості між співвласниками всі господарські споруди надаються у власність ОСОБА_4, крім однієї хвіртки №4 і воріт №5, металеві ворота з хвірткою №2 і огорожа - в спільній власності - по 1/2ч.

Як вбачається з матеріалів справи, судовим експертом ТзОВ «Гал-Світ» -Табунщик Т.Я., було роз'яснено вказаний висновок та підтверджено, що перший запропонований варіант розподіл спірного житлового будинку з існуючим плануванням у відповідності до сучасних будівельних норм і правил не можливий без проведення добудов кожною стороною. Варіант №2 розподілу житлового будинку не відповідає вимогам ДБН. Дані про площу земельної ділянки в матеріалах справи відсутні. Земельна ділянка не приватизована - відсутній Державний акт про право власності на земельну ділянку. Експертом на розгляд суду пропонується два варіанти порядку користування земельною ділянкою по визначеним фактичним розмірах.

Як вірно зазначено районним судом, і перший, і другий варіанти судової будівельно-технічної експертизи вимагає великого обсягу перепланувань та переобладнань, добудов при яких зачіпаються інтереси всіх сторін.

Роботи по влаштуванню та переобладнанню інженерних мереж та всі загально будівельні роботи повинні проводитися у відповідності до проектної документації, що має бути розроблена спеціалізованими проектними організаціями, які мають відповідні ліцензії.

Відповідно до ст.152 ЖК виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Бібрської міської ради від 09.02.2017 року №02-13/130 за результатами розгляду питання щодо можливості здійснення переобладнання та перепланування в будинку АДРЕСА_1 надає рекомендації щодо можливості здійснення переобладнання та перепланування без дозвільного рішення виконавчого комітету Бібрської міської ради, оскільки таке переобладнання та перепланування не несе втручання в несучі конструкції даного будинку (а.с.181-192)

Відповідно п.п. 2.21, 2.22, 2.24 Державних будівельних норм України (ДБН В.2.2-15-2005) Будинки і споруди. Основні положення. Одноквартирний (односімейний) житловий будинок і квартиру у багатоквартирному житловому будинку слід проектувати, виходячи з умови їх заселення однією сім'єю. У квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення - кухня, передпокій, санвузли, внутрішньо квартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення,тощо. Мінімальна площа однокімнатної квартири повинна становити 30,0 кв.м.

Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 м2 , в інших квартирах - не менше 17 м2 . Мінімальна площа спальні на одну особу - 10 м2 , на дві - 14 м2 . Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі - 7 м2 , у дво - та більше кімнатних - 8 м2 . Мінімальна площа робочої кімнати або кабінету - 10 м.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому і здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), необхідно передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, а аналіз наведеного вказує на те, що провести реальний поділ будинку із виділенням сторонам їх часток за наведених вище обставин неможливо.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що реальний поділ житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 54,40 кв.м. з виділенням 1/2 частки, без порушення норм ДБН, або без проведення добудов кожною стороною є неможливий.

У пункті 7 роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено про те, що якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Однак, про одержання компенсації за свою частку ні позивач, ні відповідач не заявляли.

Крім того, як безспірно встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідач - ОСОБА_4 є особою похилого віку, вдовою, інвалідом ІІІ-ї групи, отримує незначну пенсію, яка в період з 01.01.2016 року по 06.06.2016 року становить 7169.68грн. (а.с.136), проживає за адресою: АДРЕСА_1, іншого житла немає, а тому до проведення будь-яких добудов, перепланувань та переобладнань до житлового будинку та сплати грошової компенсації за зменшення ідеальної частки є неспроможною.

Доводи апеляційної скарги про те, що між ним та відповідачкою, як співвласниками цього майна, із 1996 року постійно виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна, а саме, відповідачка постійно чинить перешкоди йому у доступі до частини будинку є безпідставними та не є предметом розгляду даної справи, оскільки рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 11 лютого 2015 року між сторонами вже фактично усунуто перешкоди в користуванні спірним житловим будинком.

На думку апелянта, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги судову будівельну-технічну експертизу, так як у висновку даної експертизи було зазначено можливі варіанти розподілу житлового будинку та визначено порядок користування земельною ділянкою.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки судом першої інстанції в повній мірі досліджено висновок судової будівельно-технічної експертизи та з врахування всіх обставин справи встановлено, що виділення 1/2 частки, без порушення норм ДБН, або без проведення добудов кожною стороною, при тому, що у відповідачки відсутня матеріальна можливість проведення таких добудов, є неможливим.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом не визначено порядок користування земельною ділянкою, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до Рішення виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області від 28.02.2002 року за №24 передано безкоштовно у приватну власність гр. ОСОБА_11, жителю с. Шпильчина: для обслуговування житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку площею 0.23 га в с. Шпильчина; для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,14 га, яка розташована в с. Шпильчина (а.с.61).

Правовстановлюючі документи на право власності або право користування на земельну ділянку в матеріалах справи відсутні, також відсутні документи про відведення її в натурі. Встановлення меж, площі і конфігурації земельної ділянки згідно вимог чинного законодавства України не відбувалося.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження закріплення земельної ділянки за будинком сторін та її розмір, а відтак, зазначене позбавляє встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділяння конкретного розміру кожній із сторін.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета