Справа № 199/8923/16-ц
(2/199/1402/17)
РІШЕННЯ

Іменем України

23.08.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, про визнання права власності на автомобіль, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про визнання права власності на автомобіль.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу №01/12 від 01.12.2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, позивач придбав автомобіль Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, за що сплатив продавцю 23289,00 грн., еквівалент 2948,00 доларів США. Факт передачі автомобіля позивачу підтверджується Актом прийомки-передачі від 01.12.2010 року.

Позивач зазначає, що на момент укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 був належним продавцем і власником рухомого майна - автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ №155644 від 05.09.2000 року. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов'язання за договором купівлі-продажу, зокрема сплатив продавцю повну вартість автомобіля, та прийняв його у власність, а відповідач у свою чергу передав позивачу ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію ТЗ.

Також позивач зазначає, що постановою старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБУ у Сумській області від 18.01.2011 року в рамках розслідування кримінальної справи №193 від 17.01.2011 року відносно ОСОБА_2, був накладений арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного.

На підставі вказаної постанови слідчого від 18.01.2011 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис №8986226 від 20.08.2009 року (контрольна сума АГЕ353Б15Д) щодо накладення публічного обтяження у вигляді арешту рухомого майна із забороною відчужувати транспортний засіб - автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА.

Відповіддю Територіального сервісного центру №1242 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 02.09.2016 № 31/4-1242-К-341, позивачу було повідомлено про неможливість перереєстрації автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, на його імя через невідповідність правовстановлюючого документу, зокрема договору купівлі-продажу від 01.12.2010 року №01/12 вимогам Постанови №1388 від 07.09.1998 року та запропоновано укласти новий договір в будь-якому територіальному сервісному центрі МВС або нотаріально посвідчити угоду.

Позивач вважає себе добросовісним набувачем рухомого майна автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, придбаного у ОСОБА_2 згідно з договором купівлі-продажу від 01.12.2010 року №01/12, тому просив суд визнати за ним право власності на спірний автомобіль.

Позивач в судове засідання не зявився, позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позовні вимоги визнали, просили розглянути справу за їх відсутності, про що надали відповідні заяви.

Представник третьої особи Регіонального сервісного центру МВС в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, проти задоволення позову не заперечував, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу №01/12 від 01.12.2010 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, позивач придбав автомобіль Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, за що сплатив продавцю 23 289,00 грн., еквівалент 2 948,00 доларів США. Факт передачі автомобіля позивачу підтверджується Актом прийомки-передачі від 01.12.2010 року.

Судом встановлено, що на момент укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_2 був належним продавцем і власником рухомого майна - автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ №155644 від 05.09.2000 року.

Постановою старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБУ у Сумській області від 18.01.2011 року в рамках розслідування кримінальної справи №193 від 17.01.2011 року відносно ОСОБА_2, був накладений арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного.

На підставі вказаної постанови слідчого від 18.01.2011 року Дніпропетровською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис №8986226 від 20.08.2009 року (контрольна сума АГЕ353Б15Д) щодо накладення публічного обтяження у вигляді арешту рухомого майна із забороною відчужувати транспортний засіб - автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА.

Відповіддю Територіального сервісного центру №1242 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 02.09.2016 № 31/4-1242-К-341, позивачу було повідомлено про неможливість перереєстрації автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА на його імя через невідповідність правовстановлюючого документу, зокрема договору купівлі-продажу від 01.12.2010 року №01/12 вимогам Постанови №1388 від 07.09.1998 року.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно зі ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Щодо форми правочину за ст. 205 ЦК України, законодавцем визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

За ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст.210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Згідно з ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п.8 Постанови Кабінету міністрів від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких субєктів повноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і субєктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий субєкт господарювання, які підписані від імені субєкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів субєктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством,

яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.

Приймаючи до уваги, що Постановою Кабінету міністрів від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» встановлені вимоги щодо форми правочину купівлі-продажу автомобіля, зокрема угода купівлі-продажу транспортного засобу укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченому, тому враховуючи, відсутність заявленої позовної вимоги щодо дійсності угоди купівлі-продажу від 01.12.2010 року № 01/12 автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, суд вважає, що відсутні достатні підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіля Міцубісі Карізма, 2000 року випуску, реєстраційний номер 40099СА, та зняття з нього арешту.

Враховуючи, що позивачу у позовних вимогах було відмовлено, тому судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 206, 208, 210, 626, 638, 639, 655, 657 ЦК України, Постановою Кабінету міністрів від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Регіональний сервісний центр МВС в Дніпропетровській області, про визнання права власності на автомобіль, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: