Провадження № 2/201/2712/2017
У Х В А Л А

19 грудня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Ткаченко Н.В.

при секретарі Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22.11.2016р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням судді Демидової С.О.) від 09.03.2017р., вищевказана позовна заява була залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2017р. скасована ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2017р. та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. № 211-212 т. № 1) .

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 07.08.2017р. було прийнято справу до провадження та призначено до розгляду у судове засідання (а.с. № 2 т. № 2).

В судові засідання, які були призначені до розгляду на 31.10.2017р. та 19.12.2017р., ані позивач ОСОБА_1, ані його представник, двічі поспіль не зявилися, про дату та час слухання справи сторона позивача кожного разу була повідомлена належним чином, за адресою, яка була зазначена в позовній заяві, як адреса для листування, про що в матеріалах справи є поштові повідомлення про вручення позивачу судової повістки на судове засідання (а.с. № 8 т. №2). Таким чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, вважається, що судові повістки вручені належним чином позивачу. На електронну адресу суду 30.10.2017р. надійшло клопотання позивача про перенесення судового засідання 31.10.2017р. через неможливість його представника приймати участь у судовому засіданні (а.с. № 24 т. №2), аналогічне клопотання надійшло й від представника позивача ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.01.2017р.). про перенесення судового засідання у звязку з перебуванням останньої у м. Києві (а.с. № 25 т. №2). В подальшому представник позивача ОСОБА_4 19.12.2017р. на електронну адресу суду надіслала клопотання про перенесення судового засідання 19.12.2017р. у звязку із службовим відрядженням позивача та перебуванням за межами м. Дніпра (а.с. №30 т. №2). Проте доказів поважності неявки позивача та представника позивача, як до клопотання від 30.10.2017р. так і до клопотання від 19.12.2017р., не надано.

В судове засідання 19.12.2017р. відповідачка ОСОБА_2 (її представник) теж не зявилися, про дату судового засідання була повідомлена належним чином (в справі є розписка представника ОСОБА_5 діє за договором про надання правової допомоги від 22.08.2017р. - а.с. № 5-6, 26 т. № 2).

Третя особа ПН ДМНО ОСОБА_3 у судове засідання 19.12.2017р. також не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с. № 29 т. №2), про причини неявки суду не повідомив.

Розгляд справи 19.12.2017р. відбувався відповідно до вимог ст. 223, ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутністю сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Ухвалою суду від 19.12.2017р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ч. 5 ст. 259 та ст. 353 ЦПК України) було відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 про прийняття до спільного розгляду та обєднання в одне провадження з первісною позовною заявою зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання права власності на нерухоме майно за заповітом (а.с. № 13-16 т. № 2), з підстав ст. 193 ЦПК України.

Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що позивач, будучи повідомленим належним чином про день та час судового засідання, двічі поспіль не з,явився в судові засідання за своїм же позовом, також у судове засідання не зявився й його представник, до своїх клопотань про відкладення судових засідань 31.10.2017р. та 19.12.2017р. позивач та його представник, не надали будь-яких належних доказів неможливості явки в судове засідання, заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає, що сторона позивача не добросовісно користується своїми правами та слід позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

Крім того, залишаючи позовну заяву без розгляду судом прийняті до уваги вимоги ст. 210 ЦПК України щодо строків розгляду цивільних справ. Як вбачається з матеріалів справи, справа знаходиться в провадженні суду взагалі з 22.11.2016р. (а.с. № 3-5 т. №1), отже більше одного року.

При прийнятті такого рішення, судом також враховано й те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (під головуванням судді Демидової С.О.) від 09.03.2017р., вказана позовна заява вже була залишена без розгляду з тих самих підстав - повторної неявки позивача у судове засідання (а.с.№ 180-181 т. №2).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судові витрати понесені позивачем не підлягають поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір », ст.ст. 141, 223, ч.2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст.ст. 260, 353, п. 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3) про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: Н.В.Ткаченко