Справа № 144/1067/17
Провадження № 2/144/491/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання - Пігулі А.А.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача ПП «Валентина» - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Валентина» про зобовязання внести зміни до договору оренди землі № 444-П від 04 червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року до суду через представника за довіреністю ОСОБА_2, звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПП «Валентина» м. Бершадь Бершадського району про зобовязання внести зміни до договору оренди землі № 444-П від 04 червня 2014 року. Вказав, що він є власником земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним державним актом. 04 червня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі № 444-П строком на 49 років на вищевказану земельну ділянку загальною площею 3,58 га. Даний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речового права 08.09.2015 Реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області. Пунктом 7 даного договору оренди землі передбачено, що орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 10(десять) грн., згідно домовленості сторін. Однак при підписанні даного договору було вказано, що орендар сплачує орендну плату у розмірі 3% від вартості нормативної грошової оцінки землі. Після підписання договору оренди землі, йому на руки не було надано екземпляру договору, а тому він не знав про те, що пункт 7 після підписання договору було змінено. Копію вищевказаного договору оренди землі йому надала його матір ОСОБА_2 в березні 2017 року. З листопада 2015 року позивач перебуває у місцях позбавлення волі і тому не знав про те, що у договорі оренди землі після його підписання було змінено п. 7, де вказано, що орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 10 грн., згідно домовленості сторін. Тому для захисту свого порушеного права просить зобовязати приватне підприємство «Валентина» внести зміни до п. 7 договору оренди землі № 444-П від 04 червня 2014 року, який укладено між ОСОБА_1 та ПП «Валентина», а саме: за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги № 235 від 23 травня 2017 року, підтримала заявлені вимоги, пояснила, що позивач підписував договір оренди землі на умові, що йому буде виплачуватись орендна плата в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, а не 10 грн. в рік. Орендну плату за 2014 рік не отримував, за 2015 рік тільки 10 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 23 травня 2017 року, позов підтримала. Пояснила, що підтримує позицію представника позивача ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 09 вересня 2015 року, позов не визнав, подав відповідне письмове заперечення. Пояснив, що ОСОБА_1 безпосередньо сам підписував договір оренди землі № 444-П від 04 червня 2014 року із ПП «Валентина», щодо оренди його земельної ділянки, яка належить йому на праві власності згідно державного акта на право власності на земельну ділянку. ОСОБА_1 було надано один екземпляр договору оренди землі після його підписання. Щодо розміру орендної плати за землю то сторонами було її визначено у розмірі 10 грн. щорічно. Термін дії договору 49 років.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що в позові необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 048502(а.с. 9). Між позивачем та ПП «Валентина» м. Бершадь Бершадського району 04 червня 2014 року укладено договір оренди землі № 444-П, щодо цієї земельної ділянки строком на 49 років (а.с. 12). Вказаний договір було зареєстровано в Державному реєстрі речового права, 08.09.2015, Реєстраційною службою Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області(а.с. 14-16). Відповідно видаткового касового ордеру від 04.06.2014 ОСОБА_1 було сплачено орендну плату в розмірі 490 грн.(а.с. 38). Відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків № 5627 від 25.10.2017.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Так судом встановлено та сторонами не заперечується той факт, що дійсно укладався договір оренди землі 444-П від 04 червня 2014 року, між ОСОБА_1 та ПП «Валентиною» на земельну ділянку площею 3,58 га(державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 048502), строком на 49 років, що у позивача було добровільне волевиявлення на укладання даного договору, також факт підписання договору позивачем не заперечується.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів в судовому засіданні, обставину на яку посилається у позовній заяві, про те що він підписував договір при умові орендної плати в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, а не 10 грн. в рік.

Суд не бере до уваги надану представником позивача «відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків № 5627 від 25.10.2017», оскільки для їх дослідження необхідне залучення особи з відповідними знаннями, тобто спеціаліста. Про що представником позивача клопотання не заявлялось.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України - відповідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідну ч. 1 ст. 632 ЦК України - ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Тому в даному випадку позивач та відповідач добровільно погодили п. 7 договору, щодо розміру орендної плати.

Позивач у своїх позовних вимогах фактично просить змінити умови договору землі.

Згідно ст. 30 Закону України «Про оренду землі» - зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі»(редакція закону станом на час виникнення правовідносин) - розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди(крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

П. 11 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається за взаємною згодою сторін в разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.

Отже на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у позивача відсутні правові підстави для внесення змін до договору оренди землі.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 207, 627, 632 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Валентина» про зобовязання внести зміни до договору оренди землі № 444-П від 04 червня 2014 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 01 листопада 2017 року.

Суддя