АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4416/17 Справа № 183/1731/16 Головуючий у 1 й інстанції - Дубовенко І. Г. Доповідач - Посунся Н.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Посунся Н. Є.

суддів - Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі - Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Губиниської селищної ради, треті особи: Новомосковська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 - про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року, посилаючись на його незаконність, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення незаконним, таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_5. Із з заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_3 - за заповітом від 15 серпня 2003 року, ОСОБА_6 - за законом, ОСОБА_4 - за заповітом від 11 червня 2015 року.

Позивач в своєму позові посилається на недійсність зазначеного заповіту через те, що він посвідчений неповноважною особою; підписаний не заповідачем, а іншою особою.

Керуючись ст.ст. 46, 47, 55, 74-76, 80 541 ЦК України, в редакції 1963 року, встановивши, що Секретар виконкому селищної ради не мала права посвідчувати заповіт, оскільки, як вважав суд, рішення селищної Ради про покладення на посадову особу Ради обов*язку вчинення нотаріальних дій не надходило на зберігання до архівного відділу Новомосковської райдержадміністрації, - міськрайонний суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання заповіту недійсним підлягають задоволенню.

З вказаним висновком погодитись не можна, так як такий висновок не знаходиться у відповідності до вимог закону.

Так, згідно правил Законів України «Про нотаріат», «Про місцеве самоврядування в Україні», Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», які діяли на час складання ОСОБА_5 заповіту - у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов*язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної Ради.

Встановлено,що 15 серпня 2003 року ОСОБА_5 у приміщенні виконкому Губиниської селищної ради на випадок своєї смерті все майно заповіла неповнолітньому на той час внуку ОСОБА_3. Заповіт підписано 15 серпня 2003 о 09-45 годині в присутності Секретаря виконкому Губиниської селищної ради. Із заповіту вбачається, що він був зареєстрований в реєстрі за № 140. Копією журналу підтверджено, що за реєстровим № 140 - міститься запис щодо заповіту ОСОБА_5; наступний запис під № 141 - свідчить, що в цей же день ОСОБА_5 було видано довіреність на отримання свідоцтва про право на спадщину, маються два підписи напроти прізвища ОСОБА_5

Про наявність оспорюваного заповіту позивачу стало відомо лише в лютому 2016 року, а тому міськрайсуд вірно вважав, що з цього часу у нього виникло право на позов.

Та обставина, що примірник рішення виконкому Губиниської сільради по спливу більш як 14років було втрачено, сама по собі не могла бути підставою для визнання заповіту недійсним, оскільки, по-перше, не спростований факт волевиявлення заповідача на складення заповіту та її підпису у ньому, по-друге, суду 1-ї інстанції було надано Посадові обов*язки Секретаря виконкому із підписами чинних на той час секретаря ОСОБА_8 та голови ОСОБА_7 із зазначенням обов*язків, які покладено на Секретаря виконкому. Крім того, дані особи були допитані в якості свідків та підтвердили, що ОСОБА_8 у спірний період виконувала обов*язки Секретаря Губиниської сільської Ради на підставі Рішення Ради 2002року про покладення на неї таких обов*язків. Згідно посадової інструкції Секретаря виконкому від 01.01.2003 року останній, окрім іншого, наділений правом ведення нотаріальних дій.

Судом 1-ї інстанції оглядалась номенклатурна справа за 2005-2010р.р., в якій зберігаються розпорядження щодо затвердження посадових обов'язків працівників виконкому Губиниської селищної ради Новомосковського району та надавалась оцінка. Однак така оцінка не може визнаватись обгрунтованою, оскільки спірним по даній справі є 2003рік, коли був складений заповіт, а не 2005-2010рр.

З огляду на встановлені дійсні обставини справи, можна зробити висновок, що позивач в порушення ст.ст. 10,60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що на момент засвідчення спірного заповіту Секретар виконавчого комітету не мала такого права. Підстав для визнання його недійсним - не встановлено.

Рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням вимог ст.ст.213, 214 ЦПКУ, підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

На підставі ст. 88 ЦПК з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 606,32 грн..

Керуючись ст.ст. 307, 309пп.3, 4 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Губинихської селищної ради - про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 606,32 грн..

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржене у 20-денний строк у касаційному порядку.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

З.М. Пономарь