Справа №: 398/2338/17
провадження №: 2/398/2158/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" грудня 2017 р.. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Соколової Р.І.,

за участю секретаря Лісовської Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії цивільну справу за позовом Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в сумі 6786 грн. 43 коп.

ВСТАНОВИВ:

Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулось до суду з позовом доОСОБА_2 про відшкодування шкоди у вигляді переплати пенсії у звязку з втратою годувальника в сумі 6786 грн. 43 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, суду пояснив, що з 01.09.2015 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в Олександрійському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та як піклувальник над неповнолітньою ОСОБА_3 отримує пенсію у разі втрати годувальника за померлих годувальників батька ОСОБА_4Ю, матір ОСОБА_5 Вказана пенсія розраховується за нормами ст.ст. 36-39 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Після надходження зазначеної пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області на облік до Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області було проведено уточнення розміру пенсії починаючи з 01.07.2014 року по 31.08.2015 року у звязку зі зміною кількості утриманців (враховуючи закінчення навчального закладу ОСОБА_6 30.06.2014 року). За результатами уточнення розміру пенсії, що виплачується на імя ОСОБА_2, який визнаний піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_7 позивачем було встановлено факт переплати пенсії за період з 01.07.2014 по 31.08.2015 року в розмірі 6786 грн. 43 коп.

Відповідач не повернув добровільно суму переплати в повному обсязі, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення надміру виплачених коштів в судовому порядку.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував з тих підстав, що він був призначений піклувальником над неповнолітньою дитиною ОСОБА_7 тільки з 13.11.2015 року, а отже грошові кошти за період переплати пенсії не отримував, відповідно у нього відсутній обовязок щодо їх повернення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що починаючи з 01.07.2010 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області було призначено пенсію по втраті годувальника на двох утриманців: круглу сироту ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за померлих батька ОСОБА_4 та матір ОСОБА_5 та напівсироту ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 за померлого батька ОСОБА_4

З 01.09.2015 року пенсійну справу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 було взято на облік до Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області згідно із заявою її піклувальника (відповідача) ОСОБА_2 від 24.12.2015 року у звязку з прибуттям на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після надходження зазначеної пенсійної справи на облік до позивача було проведено уточнення розміру пенсії починаючи з 01.07.2014 року по 31.08.2015 року у звязку зі зміною кількості утриманців (враховуючи закінчення навчального закладу університету ім. Альфреда Нобеля ОСОБА_6 30.06.2014 р.).

Після ретельної перевірки матеріалів пенсійної справи позивачем було встановлено, що за період з 01.07.2014 по 31.08.2015 виникла переплата пенсії, розмір якої становить 6786 грн. 43 коп., що підтверджується довідкою управління від 29.06.2017 року про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії. Переплата пенсії у разі втрати годувальника виникла за пенсійною справою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03. 2003 року №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05. 2003 року №374/7695.

Згідно з п. 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобовязана повернути потерпілому це майно.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правовою позицією Верховного Суду України 22.01. 2014 року за результатами розгляду справи №6-151цс13 визначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Помилки допущені позивачем при призначенні і нарахуванні ОСОБА_7 пенсії по втраті годувальника, не є рахунковою помилкою в розумінні ст. 1215 ЦК України, яка надає право витребування у відповідача переплати пенсійних виплат.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22.01. 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вирішуючи спір, суд оцінює докази по справі та дає їм належну оцінку у відповідності до вимог ст.ст.10, 12, 13, 81 ЦПК України, а також враховує обставини справи.

Відповідно до норм ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідача, його винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, а також доказів того, що управлінням ПФУ при призначенні пенсії по втраті годувальника ОСОБА_7 було допущено саме арифметичну (лічильну) помилку, тому вважає, що позовні вимоги у повному обсязі не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до розпорядження голови Олександрійської РДА Кіровоградської області від 13.11.2015 року № 462-р відповідача було призначено піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 Таким чином, відповідач набув права та обовязки піклувальника над ОСОБА_7 тільки з 13.11.2015 року, в той час як позивачем заявлено вимоги про стягнення переплати пенсії за період з 01.07.2014 по 31.08.2015 року, тобто за період, коли відповідач ще не отримував пенсію призначену неповнолітній ОСОБА_7

Судом було розяснено позивачу норми ст. 51 ЦПК України щодо можливості залучення до участі у справі співвідповідача або заміни неналежного відповідача лише за клопотанням позивача, проте жодних клопотань з цього приводу позивачем заявлено не було.

Крім того, необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини при вирішенні такої категорії справ. Зокрема, у пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Олександрійського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в сумі 6786 грн. 43 коп. відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І.Соколова

Повний текст рішення складено 27 грудня 2017 року.