Справа № 298/1152/16-ц
Номер провадження 2/298/29/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Коваль А.Ю.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В позові йдеться про порушення ОСОБА_1 умов укладеного з позивачем 23.03.2011 року договору кредиту № б/н. Згідно якого 23.03.2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» надано, а ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки ОСОБА_1 не виконує взяті на себе вищевказаним договором зобов'язання, в результаті чого у неї станом на 30.09.2016 р. перед банком виникла заборгованість в розмірі 19 402,59 грн.: 1257,93 грн. - заборгованість за кредитом; 13644,54 грн. - проценти за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 900,12 грн. - штраф (процентна складова).

З урахуванням цього, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача зазначену загальну суму заборгованості.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву та письмові пояснення, в яких вказано, що на момент подачі позову до суду сума боргу складала 19 402,59 грн., а на сьогоднішній день борг складає 24 969,55 грн., у зв'язку із ухиленням відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитному договору Банк продовжує нарахування заборгованості, а тому сплачена відповідачем сума боргу в розмірі 5 000 грн. відповідно до поданого розрахунку станом на 31.05.2017 року становить 24 969,55 грн. , відповідач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в межах заборгованості за кредитом, оскільки сума сплачена відповідачем в розмірі 5000 грн. повністю перекриває дану заборгованість просив в позові відмовити. Також пояснив, що відповідача не було ознайомлено із Умовами та правилами надання банківських послуг, останій такі не підписував, а тому у позивача не має підстав нараховувати пеню та штрафи.

Відповідач в судовому засіданні погодилась із думкою свого представника, додатково пояснила, що вона вже сплатила заборгованість в сумі 5000 грн., просила в позові відмовити.

Заслухавши відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено по справі, 23.03.2011 р. сторони уклали договір кредиту № б/н, згідно якого 23.03.2011 р. відповідач отримала від позивача 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не виконував умов Договору, не здійснював обумовленого сторонами щомісячного мінімального платежу коштів позивачеві, не повідомляючи про причини невиконання зазначеної вище угоди.

Пунктом 1.1.7.12. «Умов та правил надання банківських послуг» визначено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

У відповідності до п.2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банка клієнт (позичальник) повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

За п.2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Умови вказаного кредитного договору банком виконані в повному обсязі. Отримання від позивача коштів в розмірі 2000 грн. відповідачем не заперечується.

В порушення умов кредитного договору, користуючись кредитною карткою, взяті на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати нараховані проценти згідно погодженого графіку відповідач не виконав. Станом на 30.09.2016 року за нею рахується заборгованість в сумі 19 402,59 грн.: 1257,93 грн. - заборгованість за кредитом; 13644,54 грн. - проценти за користування кредитом; 3100,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 900,12 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідачем 16.12.2016 року сплачено позивачу кошти в сумі 5 000 грн., які як він зазначає, є погашенням боргу за спірним договором, а суму в 5000 грн. сплачено, оскільки таку було узгоджено із представником банку як повне погашення заборгованості, тому суд вважає, що дані кошти є погашенням заборгованості яка виникла до подання позову до суду.

Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини тощо.

Згідно ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; якщо прострочив - на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.5) відповідач ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Також відповідач зобов'язався виконувати в вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку.

З урахуванням наведеного, суд визнає, що оскільки відповідачем ОСОБА_1 було порушено взяте на себе зобов'язання за договором кредиту, факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем в загальній сумі 14 402,59 грн. доведений належними доказами, з боржника підлягає стягненню на користь банку заявлена позивачем та встановлена судом зазначена сума заборгованості та відповідно до ст.88 ЦПК України документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого банком при зверненні до суду судового збору - 1378 грн. (а.с.37).

Керуючись ст.ст. 1-4,8,10,11,15,57-60,64,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 14 402 (чотирнадцять тисяч чотириста дві) гривень 59 копійок боргу за кредитним договором та судові витрати - судовий збір в розмірі 1378 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий