ухвала

іменем україни

21 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форум Менеджмент Груп», треті особи: Прокуратура Голосіївського району м. Києва, Голосіївське РУ ГУ МВС України в м. Києві, Управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві, Територіальна державна інспекція з питання праці у м. Києві, Київський міський Центр медико-соціальної експертизи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт», про скасування актів та призначення розслідування нещасного випадку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що 04 червня 2014 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок - ураження струмом під час виконання робіт на висоті та падіння, що призвело до травми пальців руки та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, правостороннього зламу ребер, гематоми тіла.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Менеджмент Груп» (далі - ТОВ «Форум Менеджмент Груп») (роботодавець) не повідомив про цей факт Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві та не утворив комісію для проведення розслідування його причин.

Фактично розслідування було проведено у жовтні 2014 року, за наслідками якого 03 листопада 2014 року складено акти за формою Н-1 та Н-5.

За твердженням позивача, викладені у актах обставини не відповідають дійсності, зокрема, інформація про тяжкість отриманих травм; інформація про те, що вже 05 червня 2014 року він вийшов на роботу та не скаржився на самопочуття, та що з 06 червня 2014 року перебував у відпустці за попередньо написаною заявою.

Позивач зазначає, що після отримання травми він весь час знаходився вдома та не міг пересуватися без сторонньої допомоги.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2016 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що відповідно до заявлених вимог визначений позивачем відповідач не є належним, оскільки випадок стався на території іншого підприємства.

Окрім того, позивач не дотримався установленого порядку оскарження, оскільки у разі незгоди із складеними актами повинен був звернутися до посадової особи органу Держгірпромнагляду.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачем оскаржено акти за формою Н-1 та Н-5 з приводу їх невідповідності дійсним і фактичним обставинам, а тому позов заявлено саме до підприємства, працівником якого є потерпілий, а також про те, що позивачем було оскаржено до ТДІ з питань праці в м. Києві, підпорядкованій Державній інспекції України з питань праці та 22 грудня 2014 року отримано відповідь роз'яснення про звернення до суду та відповідно змінено позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.

Як установлено судами попередніх інстанцій, сторони перебували у трудових відносинах, 04 червня 2014 року ОСОБА_4 виконував роботи на підставі наряду № ФА015 на об'єкті - Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» (далі - ТОВ «Реал-Контакт») за адресою: вул. Столичне шосе, 100, м. Київ, з обстеження ліній зв'язку.

Близько 11 год. 30 хв. із ОСОБА_4 стався нещасний випадок, що призвело до падіння з висоти і отримання травм.

Каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_4 було доставлено до Київської міської клінічної лікарні № 17 з попереднім діагнозом: електротравма, струс головного мозку, закрита черепно-мозкова травма, закрита травма грудної клітини.

За результатами проведеного лікарями Київської міської клінічної лікарні № 17 медичного огляду був встановлений діагноз: забиття, садна м'яких тканин голови, закрита травма голови, забій грудної клітки, про що видана довідка № 1368.

З даних журналу відмов від госпіталізації Київської міської клінічної лікарні № 17 убачається, що ОСОБА_4 був поставлений діагноз за результати огляду і проведеного обстеження: стан після електротравми, забій, садни м'яких тканин голови, садни правого передпліччя, закрита травма голови, забій грудної клітини. Останній відмовився від госпіталізації і було рекомендовано спостереження хірурга та невропатолога за місцем проживання.

Запис в медичній довідці від 04 червня 2014 року № 1368 визнано неповним, оскільки відсутнє формулювання клінічного діагнозу про отриману електротравму, що убачається із даних відповіді Київської міської клінічної лікарні № 17 від 01 грудня 2014 року № 898.

Згідно з даними амбулаторної карти хворого ОСОБА_4 за місцем проживання, останній 05 червня 2014 року був оглянутий невропатологом за місцем проживання і встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м'яких тканин голови.

Також судами установлено, що в результаті проведеної роботодавцем перевірки з'ясовано, що 05 червня 2014 року ОСОБА_4 відповідно до табелю обліку робочого часу та журналу виходу на роботу перебував на робочому місці, скарг на погане самопочуття не надходило.

Однак такі дані спростовуються записом в амбулаторній карті хворого та листуванням шляхом направлення листа електронною поштою на адресу роботодавця, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомив 05 червня 2014 року про те, що в зв'язку з поганим самопочуттям є тимчасово непрацездатним.

Згідно із даними довідки Київської міської клінічної лікарні № 5, ОСОБА_4 госпіталізований до медичного закладу з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м'яких тканин голови, грудної клітки, лівого плеча та передпліччя, поперечний перелом заднього відділу 8 ребра справа в стадії консолідації. На момент прибуття до лікаря ознаки ураження електричним струмом відсутні.

З 05 по 17 червня 2014 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні у неврологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні № 5, після чого виписаний на амбулаторне лікування,

У зв'язку із встановленим діагнозом під час проходження лікування в Київській міській клінічній лікарні № 5 щодо наявного перелому 8 ребра, ОСОБА_4 для проведення комісійного огляду запрошувався до Київської міської клінічної лікарні № 17 з метою уточнення діагнозу, однак на огляд не з'явився, що підтверджується матеріалами справи та даними показів свідка ОСОБА_7

Амбулаторне лікування ОСОБА_4 проходив в Комунальному некомерційному підприємстві «Консультаційно-діагностичний центр» Голосіївського району м. Києва з 18 червня по 20 липня 2014 року з діагнозом закрита травма грудної клітини, перелом 9-11 ребер справа, що не відносить до тяжких травм.

З 21 липня по 05 серпня 2014 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні в неврологічному відділенні Київської міської клінічної лікарні № 12 і був госпіталізований в плановому порядку за направлення поліклініки за місцем проживання з діагнозом: після перенесеної електротравми та закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку.

У подальшому, ОСОБА_4 направлявся для проходження лікування до Олександрівської міської клінічної лікарі, де перебував з 10 по 25 вересня 2014 року з діагнозом: дисциркуляторна атеросклеротична енцефалопатія з церебро-стенічним синдромом, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, посттравматична церебрастенія, правобічна сенсоневральна приглухуватість, стан після електротравми.

05 серпня 2014 року ТОВ «Реал-Контакт» одержало припис Територіального управління Державної служби гірничого нагляду промислової безпеки України у Київській області та м. Києві від 04 серпня 2014 року № 5/22 про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з електромонтером з ремонту та обслуговування апаратури та пристроїв зв'язку ТОВ «Форум МенеджментГруп» ОСОБА_4

На підставі зазначеного припису директором ТОВ «Реал-Контакт» видано наказ від 06 серпня 2014 року № 73 про утворення комісії з розслідування нещасного випадку, до складу якої увійшли представники ТОВ «Реал-Контакт», ТОВ «Форум Менеджмент Груп», представники Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

За результатами проведеного розслідування комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 порушив вимоги Інструкції ІО-4 «Інструкція з охорони праці при роботах з використанням пересувних драбин та стрем'янок», п. 2.1 «До початку роботи необхідно одягти робочий одяг», п. 2.2.3 «Перевірити строк наступного випробування драбин», п. 3.3 «Якщо необхідно встановити стрем'янку проти вхідних дверей, то коло неї повинен знаходитися робітник, оберігаючи її від поштовхів», п. 3.6 «використовувати стрем'янки з закінченим терміном чергового випробування» та п. 4.3 Посадової інструкції електромонтера з ремонту та обслуговування апаратури та засобів зв'язку - дотримання правил охорони праці, техніки безпеки та пожежної безпеки.

В акті форми Н-5 основною причиною нещасного випадку зазначено особисту необережність потерпілого згідно з класифікатором Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, та супутньою - порушення вимог безпеки перед початком робіт.

Під час провадження у справі, ОСОБА_4 звернувся до Управління виконавчої дирекції у м. Києві із заявою про направлення його на ЦМСЕК № 1 м. Києва для встановлення ступеню втрати професійної працездатності і визначення потреби у додаткових видах допомоги.

Відповідно до даних виписки з акта огляду ЦМСЕК № 1 м. Києва від 23 грудня 2014 року убачається, що ОСОБА_4 визначено 20 % втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності з датою переогляду 23 грудня 2015 року.

З даним висновком ОСОБА_4 не погодився, в зв'язку з чим був оглянутий МСЕК Міністерства охорони здоров'я України, відповідно до висновку якої йому встановлена 3 група інвалідності та встановлено 30 % втрати професійної працездатності.

Відповідно до постанови Управління виконавчої дирекції ФССНВ у м. Києві від 19 лютого 2015 року ОСОБА_4 призначені виплата компенсації в зв'язку з втратою професійної працездатності та виплата одноразової допомоги.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці»роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Постанова) розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до п. 10 Постанови роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний:

1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв'язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2: Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - керівникові профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); керівникові підприємства, де працює потерпілий, якщо потерпілий є працівником іншого підприємства; органові державного пожежного нагляду за місцезнаходженням підприємства у разі настання нещасного випадку внаслідок пожежі; закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння);

2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Роботодавець зобов'язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв'язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов'язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об'єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

Відповідно до п. 11 Постанови до складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

Якщо потерпілий є працівником іншого підприємства, до складу комісії входять також представники такого підприємства та первинної організації профспілки, а у разі відсутності на підприємстві профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці.

Відповідно до п. 24 Постанови нещасний випадок, що стався на підприємстві з працівником іншого підприємства під час виконання ним завдання в інтересах свого підприємства, розслідується комісією, утвореною підприємством, на якому стався нещасний випадок, за участю представників підприємства, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підприємством, працівником якого є потерпілий.

Відповідно до п. 11 Постанови комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку;вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

03 листопада 2014 року директором ТОВ «Реал-Контакт», на території якого стався нещасний випадок, затверджено акти за формою Н-5 і Н-1.

Відповідно до п. п. 14, 15 Постанови, складення акта за формою Н-1 є свідченням того, що нещасний випадок пов'язаний із виробництвом.

Відповідно до п. 34 Постанови посадова особа органу Держгірпромнагляду в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою-підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється.

З огляду на наведене, оскільки нещасний випадок розслідувався комісією, утвореною ТОВ «Реал-контракт», на якому стався нещасний випадок, акт по формі Н-1 та акт по формі Н-5 затверджені директором цього підприємства, ТОВ «Форум Менеджмент Груп» не є особою, яка має нести цивільну відповідальність у співвідношенні до заявлених позовних вимог.

Окрім того, зазначеною вище Постановою визначено порядок звернення потерпілого із скаргою у разі незгоди із змістом зазначених актів або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку, який позивачем не дотримано.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 14 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак