АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2425/16-ц 22-ц/774/2253/К/17
Справа № 177/2425/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/2253/К/17 суддя Коваль Н.В.
Категорія - 39 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Кислиці І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння та на 1/6 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Чкалівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на 1/6 частку домоволодіння та на 1/6 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року визначено, що ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину даного житлового будинку та право власності на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,25 га, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, також визнано за ОСОБА_3 право власності на 2/3 частини даного житлового будинку та 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,25 га, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6

У вказаному судовому рішенні, встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: ОСОБА_6 - чоловік померлої, а також її сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2004 року позивач ОСОБА_2, визнаний безвісно відсутнім, тому рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року винесено за відсутності нього.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2016 року ОСОБА_2 відновлено у цивільних правах.

На даний момент позивач бажає визнати за собою 1/6 частку домоволодіння та 1/6 частку земельної ділянки, так як фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, але юридично її не оформив.

Просив суд: визнати за ним право власності на 1/6 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з житлового будинку А-1, загальною площею 52,0 кв.м., житловою 31,0 кв.м., сараїв Д.Б.В, погребу Г, душу Е, вбиральні Ж, воріт №1-3, замощення І та на 1/6 частку земельної ділянки, площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального права. Зокрема, позивач вважає, що ним, згідно ст. 16 ЦК України, обрано належний спосіб захисту порушеного права, адже, ОСОБА_3 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, а, на думку позивача, відмова нотаріуса стосується об'єкта спадкування та не має значення хто саме звертався до нотаріуса - ОСОБА_3 чи ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28) та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,25 га, для для обслуговування цього будинку (а.с. 25, 27).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є: чоловік ОСОБА_6 та сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року визначено, що ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частині житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та по 1/2 частині земельної ділянки, площею 0,25 га, для обслуговування цього будинку.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарчими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та на 1/6 частину земельної ділянки, площею 0,25 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, та на 2/3 частини даного житлового будинку та 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,25 га, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6 (а.с. 5-8).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив того, що звернення до суду з даним позовом є передчасним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, мати позивача, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до правовідносин щодо визнання права на спадщину, яка відкрилася після її смерті не допускається застосування норм ЦК України 2003 року.

На час відкриття спадщини, в період чинності ЦК УРСР, його нормами (ст. 549) було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) та звернення до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про її прийняття. При цьому, такі дії, згідно ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, необхідно вчинити протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України» від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

З огляду на те, що при зверненні до суду позивач ОСОБА_2 зазначав про фактичне прийняття спадщини після смерті матері, однак до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення до суду з позовними вимогами про визнання права власності у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, є передчасним.

Доводи апеляційної скарги про те, що брат позивача ОСОБА_3 звертався до нотаріальної контори та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, не можуть бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог про визнання права власності на спадщину за позивачем ОСОБА_2 та зводяться до невірного тлумачення ним вищевикладених правових норм на власну користь.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2017 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: