Справа № 234/8623/16-ц
Провадження № 2/234/74/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.,

при секретарі Пагуліч Д.Г.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» до ОСОБА_2 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Ключове рішення» 31.05.2016р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2013р має квартиру на праві особистої власності, розташовану за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, бул.КраматорськийАДРЕСА_1, в якій на теперішній час мешкає: ОСОБА_2, відповідач у справі, який з 26.03.2013 року орендує цю квартиру. Свій позов мотивує тим, що відповідач протягом вказаних правовідносин, неодноразово порушував фінансові зобовязання за вказаним договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за орендною платою. Позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, але перешкодою для вчинення зазначених дій стало реєстрація та проживання відповідача. На виконання положення ч.1 ст.109 ЖК УРСР позивачем було направлено відповідачу письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак вимоги були проігноровані та нерухомість не була передана позивачу у вільне користування, а тому відповідно до ЖК України просить виселити відповідача з вищевказаної квартири, зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, без надання іншого жилого приміщення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов ТОВ «Ключове рішення» не визнав та в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2013 року ОСОБА_2 дійсно уклав з ТОВ «Ключове рішення» договір оренди квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, бул.Краматорський, б.30 кв.27, однак у звязку з початком бойових дій в Донецькій області ОСОБА_2 не зміг сплачувати за цим договором оренди, виїхав з вказаної квартири, та став мешкати за адресою своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_2, де мешкає і по теперішній час. Відповідно до п.6.6 та п.6.7 вказаного договору оренди, ОСОБА_2 вважав, що цей договір розірвано в односторонньому порядку ТОВ «Ключове рішення», що було підтверджено претензією, направленою позивачем. Вважає, що відповідач ніяким чином не перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права власності на вказану квартиру, так як він там не зареєстрований та не проживає. Також відповідач ОСОБА_2 вважає, що позивач не надав ніяких доказів, які би підтверджували ті обставини, на які він посилається, а саме намагання позивача отримати доступ до цього житла, реєстрації ОСОБА_2 у вказаній квартирі та фактичного проживання його в цій квартирі. Просить відмовити у задоволенні вимог ТОВ «Ключове рішення» в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2013р Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» є власником чотирьохкімнатної квартири №27, розташованої за адресою: Донецька область, м.Краматорськ, бул.Краматорський, буд.30, яка на підставі договору №984 оренди квартири від 26.03.2013 року передана ОСОБА_2

26 березня 2013 року між позивачем ТОВ «Ключове рішення» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір №984 оренди квартири, згідно до якого ОСОБА_2 було передано в оренду вищезазначену квартиру на строк до 22.02.2014 року зі сплатою орендної плати у розмірі 800грн. на місяць.

Факт передачі квартири у користування відповідача ОСОБА_2 підтверджується Актом здачі-приймання від 26.03.2013 року.

12 квітня 2016 року позивач направив на адресу відповідача рекомендованим листом Претензію, в якій повідомив, що станом на 01.02.2016 рік у відповідача мається заборгованість по орендній платі у розмірі 23200грн., у звязку з чим ТОВ «Ключове рішення» розриває договір оренди №984 від 26.03.2013 року, та просив добровільно відповідача та осіб, які постійно проживають разом з ним, протягом 5 днів звільнити орендоване приміщення.

Відповідно до п.п.6.6, 6.7 Договору оренди квартири, у разі порушення Орендарем зобовязань щодо сплати орендної плати Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір з моменту направлення письмового повідомлення про це Орендаря та виселити Орендаря із орендованого Обєкту нерухомості.

Таким чином, суд вважає встановленим, і це не заперечується сторонами що Договір №984 оренди квартири від 26.03.2013 року на теперішній час розірваний.

Відповідно до ч.ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст. 319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ «Ключове рішення» посилається на те, що ним було здійснено намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення зазначених дій стала реєстрація та проживання у ньому відповідача.

Однак позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вищезазначених обставин, а саме те, що відповідач дійсно зареєстрований та фактично проживає в квартирі 27 у будинку 30 по бул.Краматорський в м.Краматорську Донецької області, що позивачем робилися намагання отримати доступ до житла, а позивач перешкоджає доступу до цього житла.

Навпаки, згідно наданої представником відповідача ОСОБА_1, копії паспорта відповідача ОСОБА_2 серії ВА № 238612, виданий 19.10.2005 року Краматорським МВ УМВС України в Донецькій області, останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2 в квартирі 27 у будинку 30 по бул.Краматорський в м.Краматорську Донецької області також спростовується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області від 09.06.2016 року.

Таким чином позивачем в судовому засіданні не доведено, що відповідач перешкоджає йому у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШІВ:

У задоволені позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» до ОСОБА_2 про виселення, - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: А.М.Лутай