Справа № 567/666/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 звернувся в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вироком Острозького районного суду від 19.09.2016 року було встановлено, що 28.05.2016 року, близько 19 год. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в той час за місцем свого проживання, що в с.Оженин Острозького району по вул.Пушкіна,31 запросив до будинку малолітню сусідку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка гралася на подвір'ї з його малолітнім сином, після чого вчинив відносно неї розпусні дії.

Малолітня ОСОБА_4 постановою слідчого у встановленому порядку визнана потерпілою у кримінальному провадженні №0000231 за ч.2 ст.286 КК України.

Зазначає, що відповідно до висновку судово-психіатричного есперта №187/16 від 14.06.2016 року визначити рівень страждань, завданих потерпілій протиправними діями обвинуваченого можна лише за результатами динамічного спостереження психолога, психіатра.

Позивач вказує, що з метою проведення такого динамічного спостереження та визначення чи була дана ситуація психотравмуюча для малолітньої ОСОБА_6, він звернувся до Громадської організації "Центр психологічного розвитку "Аніма" та уклав з ними договір про проведення психодіагностичного дослідження від 11.07.2016 року, відповідно до якого спеціаліст зазначеної організації проводила зустрічі з його донькою.

За результатми динамічного спостереження за поведінкою потерпілої, спеціаліст ОСОБА_7 склала дослідження про те, що подія яка відбулася 28.05.2016 року була для малолітньої ОСОБА_4 психотравмуючою.

У висновку складеному за результатами дослідження вказано, що за результатами психологічного дослідження встановлено, що дитина пережила сексуальне та психологічне насилля і ситуація, яка відбулася з ОСОБА_4 28.05.2016 року була для неї дійсно травмуючою. ОСОБА_4 рекомендовано проходження курсу психологічної реабілітації, вилучення із травмуючих умов та перебування дитини у безпеці.

З метою виконання рекомендацій наданих спеціалістами та з метою реабілітації потерпілої позивачем 01.08.2016 року було укладено договір про надання психологічної допомоги з ГО "Центр психологічного розвитку "Аніма" відповідно до якого потерпіла проходила психологічну реабілітацію та відвідувала заняття із психологом.

Станом на день звернення до суду на підставі зазначеного договору позивачем було сплачено 8400 грн., а також ним було понесено транспортні витрати в розмірі 1160 грн., оскільки заняття відбувалися безпосередньо в приміщенні ГО "Центр психологічного розвитку "Аніма", яке розташоване в м.Острог.

Вказує, що вироком Острозького районного суду від 19.09.2016 року ОСОБА_5 буо визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 с.156 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі терміном 5 років. Вирок набрав законної сили.

Вважає, що чинення вказаного злочину ОСОБА_5 знаходиться в причинному звязку із наслідками що настали та посилаючись на те, що внаслідок вчинення даного кримінального правопрушення позивачем були понесені витрати на реабілітацію малолітньої потерпілої, просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати повязані з наданням потерпілій психологічної допомоги та транспортні витрати в розмірі 11260 грн.

Одночасно позивач зазначає, що малолітній потерпілій буо завдано моральну шкоду, оскільки вона пережила сильний душевний стрес, життя потерпілої зазнало негативних змін в звязку з неможливістю спілкуватися з однолітками через пригнічений стан психіки, боязні осіб чоловічої статі.

З огляду на вказані обставини позивач оцінює завдану його малолітній доньці моральну шкоду в сумі 25000 грн., вважаючи таку компенсацію моральної шкоди розумною та достатньою для відновлення її життєдіяльності та просить стягнути зазначену моральну шкоду з відповідача.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заперечень проти позову не подав.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково в частині стягнення матеріальної шкоди, разом з тим вважає визначений позивачем розмір моральної шкоди завищеним та просить його зменшити.

Заслухавши пояснення сторін, з"ясувавши всі обставини та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, судом встановлено наступне.

28.05.2016 року, близько 19 год. ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в той час за місцем свого проживання, що в с.Оженин Острозького району по вул.Пушкіна,31 запросив до будинку малолітню сусідку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка гралася на подвір'ї з його малолітнім сином, після чого вчинив відносно неї розпусні дії.

Вироком Острозького районного суду від 19.09.2016 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 с.156 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі терміном 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку терміном 3 роки з покладенням обов'язків передбачених п.3,4 ч.1 ст.76 КК України. Вирок набрав законної сили 20.10.2016 року.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до приписів ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності вирок Острозького районного суду від 19.09.2016 та матеріали справи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 щодо вчинення над потерпілою сексуального та психологічного насилля, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв'язку із наслідками завдання шкоди малолітній потерпілій ОСОБА_4, що проявилася в травмуванні її психіки та необхідності психологічної реабілітації.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення реалізації права позивача, що діє в інтересах малолітньої потерпілої, на відшкодування шкоди, завданої вналідок вчинення кримінального правопорушення, на підставах, передбачених законом (ст.ст. 1166,22 ЦК України).

З метою реабілітації потерпілої позивачем 01.08.2016 року було укладено договір №2 про надання психологічної допомоги з ГО "Центр психологічного розвитку "Аніма" відповідно до якого потерпіла проходила психологічну реабілітацію та відвідувала заняття із психологом (а.с.13).

Згідно договору про надання психологічної допомоги №2 від 01.08.2016 року, актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) та квитанцій прибуткового касового ордеру №28, №18, №8 встановлено, що ОСОБА_1 на підставі зазначеного договору було сплачено 10100 грн. (а.с.13-18)

Реєстром проведення консультативних та психокорекційних зустрічей по договору про надання психологічної допомоги від 01.08.2016 року визначено дати відвідання та проведення занять з психологом. Згідно даного реєстру ОСОБА_4 періодично відвідувала заняття з 03.08.2016 по 28.04.2017р. (а.с.19)

З наданих позивачем оригіналів транспортних квитків встановлено, що позивачем понесено транспортні витрати, пов'язані з відвудаванням ОСОБА_4 ГО "Центр психологічного розвитку "Аніма" в сумі 1160 грн. (а.с.63-75)

Таким чином, з ОСОБА_5 на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода, завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення в загальному розмірі 11260 грн.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, а відповідно до ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до обгрунтувань позивача щодо моральної шкоди, викладених в позовній заяві, завдана відповідачем моральна шкода полягає у виникненні різного роду душевних страждань, котрі буди викликані сильним психотравмуючим стресом для малолітньої. Вказує, що внаслідок вичнення злочину було порушено звичний спосіб життя потерпілої, дії відповідача призвели до деформації її моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному і фізичному становленню а також формування у неї антиморальних поглядів. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 25000 грн. та вважає, що отримання саме такої суми зможе компенсувати втрати морального характеру і зможе відновити порушений діями відповідача та їх наслідками психоемоційний стан малолітньої ОСОБА_4

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Приписами ч.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є матір'ю малолітньої ОСОБА_4 Зазначила, що в зв'язку з вчиненням щодо її малолітньої доньки злочину, ОСОБА_4 пережила сильний психологічний стрес, перебувала у важкому морально-психологічному стані та в зв"язку з цим тривалий час відвідувала заняття з психологом в Громадській організації "Центр психологічного розвитку "Аніма".

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є керівником Громадської організації "Центр психологічного розвитку "Аніма". Вказує, що подія, яка відбулася 28.05.2016 року, була для малолітньої ОСОБА_4 психотравмуючою. За результатами психологічного дослідження було встановлено, що дитина пережила сексуальне та психологічне насилля і ситуація, яка відбулася з ОСОБА_4 28.05.2016 року була для неї дійсно травмуючою. ОСОБА_4 було рекомендовано проходження курсу психологічної реабілітації, вилучення із травмуючих умов та перебування дитини у безпеці.

Зазначила, що 01.08.2016 року з метою реабілітації потерпілої ОСОБА_1 було укладено договір про надання психологічної допомоги з ГО "Центр психологічного розвитку "Аніма" відповідно до якого потерпіла проходила психологічну реабілітацію та відвідувала заняття із психологом. Зазначила, що після відвудування занять з психологом психологічний стан малолітньої на даний час покращився.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілій було завдано моральних страждань, встановлено причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та наслідками що настали.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд бере до уваги те, що було порушено передбачене Конституцією України право ОСОБА_4 на недоторканість її життя і здоров'я, честі і гідності, внаслідок чого вона перенесла емоційний стрес.

При цьому суд враховує і те, що діями ОСОБА_5 було порушено звичний для малолітньої ОСОБА_4 ритм життя. Дії ОСОБА_5 були такими, що порушили права потерпілої, а тому суд вважає за можливе застосувати щодо цих правовідносин норми ст. 23, 1167 ЦК України та стягнути на користь позивача компенсацію заподіяної моральної шкоди. При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер правопорушення, глибину душевних страждань, те, що правопорушення було вчинено щодо малолітньої, а також вимоги розумності та справедливості та визначає його в розмірі 3000 грн.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що позивачем не надано належного обґрунтування вимог щодо заявленої суми позову у 25000 грн., та не підтверджено доказами, зокрема посилання позивача на те, що дії відповідача призвели до деформації її моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та нормальному моральному і фізичному становленню а також формування у неї антиморальних поглядів.

При розподілі судових витрат суд враховує вимоги ч.6 ст.141 ЦПК України та п.п.1, 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за якими якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 4,10,12,76, 81, 82,141,263-265 ЦПК України ЦПК України

вирішив:

позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 11260 (одинадцять тисяч двісті шістдесят) грн. та 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_9