Справа № 487/6601/17
Провадження № 2/487/3012/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири,

В С Т А Н О В И В:

14.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю квартири АДРЕСА_1 та визнання права власності на ? частину зазначеної квартири.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно зі п. 2 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд задовольнити дві позовні вимоги перша немайнового характеру - визнання майна спільною сумісною власністю та друга майнового характеру - визнання права власності на частину квартири.

До позовної заяви позивачем додано дві квитанції про сплату судового збору в сумі 640 грн. (551,20 + 88,80).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, в редакції від 01.01.2017 року, розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (що становить 8000 грн.).

Виходячи з наведеного, заявник має сплатити суму судового збору, відповідно до встановлених Законом України «Про судовий збір» ставок та кількості позовних вимог.

Таким чином, вивчивши матеріали позову, встановлено, що при зверненні до суду позивачем не надано документів на підтвердження ціни позову (вартості спірного майна), що унеможливлює визначення суми судового збору за вимогу майнового характеру, та позивачем не зазначене обґрунтування ціни позову, вартість майна, на яке позивач просить визнати право власності.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст.175,177,185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину квартири залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали надіслати позивачу, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Суддя В.О. Гаврасієнко