Справа № 646/7092/17
№ провадження 2/646/2117/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого - Сорока О.П.,

за участю секретаря - Безсонної Д.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_10.,

представника відповідача ОСОБА_10., - ОСОБА_11.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання недійсним в 1 / 4 частині свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на 1 / 4 частину житлової квартири в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

-визнати заяву ОСОБА_1 від 16 лютого 2017 року, подану приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 - недійсною,

-визнати ОСОБА_1 таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,

-визнати недійсним в 1/4 частині свідоцтво про право на спадщину за законом,р.№660, видане на ім'я ОСОБА_5, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 26 квітня 2017 року на 1 / 2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,

-припинити право власності ОСОБА_5 на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1,

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_6.Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 / 2 частини житлової квартири за АДРЕСА_1, яка на праві спільної сумісної власності належала позивачу та його померлій дружині.Заповіту ОСОБА_6 не залишила. Її спадкоємцями за законом першої черги є позивач та її син ОСОБА_5. Позивач прийняв спадщину після дружини як спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 03.03.2017 року позивач та його син ОСОБА_5, відповідач у справі, звернулись до нотаріуса ОСОБА_10. з метою оформлення спадкових прав, де позивачем було зазначено про його намір прийняти спадщину після смерті дружини. Однак, відповідач ОСОБА_10. запропонував позивачеві відмовитися від своєї частки у спадщині на користь свого сина, на що отримав відмову від позивача. Згодом нотаріус попросив позивача покинути його кабінет на деякий час, та коли той повернувся надав йому для підпису якусь заяву. Нотаріус пояснив, що це заява про прийняття спадщини, однак як виявилось пізніше, позивач підписав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь його сина ОСОБА_5 Вказаними діями відповідачів, позивач був введений в обману, у зв'язку з тим, що він не мав можливості прочитати документ, який підписує у зв'язку з поганим зором. Згодом вияснилось, що заява про відмову датована ІНФОРМАЦІЯ_2, а не 03.03.2017 року, коли вони відвідували нотаріуса.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з вищенаведених підстав.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин.

Відповідач ОСОБА_10. та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. В матеріалах справи містяться заперечення проти позову, в яких зазначено, що приватний нотаріус не може бути відповідачем у справі вказаної категорії. ОСОБА_7 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_5 звернувся до нього з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6, дружини позивача та матері відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_10. їм було роз'яснено права та обов'язки. ОСОБА_1 з сином прийшли до згоди щодо відмови позивача від 1 / 4 частини квартири на користь сина, при цьому, в подальшому позивач продасть будинок та забере грошові кошти собі. Підписуючи заяву про відмову від прийняття спадщини позивач все бачив та не просив нотаріуса прочитати йому заяву. 05.04.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з метою реєстрації договору купівлі-продажу будинку, що і було зроблено ОСОБА_10. 26.04.2017 року позивач повідомив нотаріусу, що він передумав віддавати 1 / 4 частину квартири синові, тому просить не видавати йому свідоцтво про прийняття спадщини, на що йому було надано відповідь про неможливість не видавати таке свідоцтво, оскільки це суперечить законодавству.

Суд, вислухавши позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 12).

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1 / 2 частини квартири АДРЕСА_1.

Вищевказане нерухоме майно належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого 25.03.1994 року Органом приватизації житлового фонду Харківського електротехнічного заводу «Трансзв'язок» та довідкою КП «ХМБТІ» від 05.04.2017 року № 2501778 (а.с.13, 60).

Статями 1258, 1261 ЦК України встановлено, що спадкування за законом здійснюється почергово, в першу чергу спадкують діти спадкодавця, дружина/чоловік, батьки.

ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.65).

ІНФОРМАЦІЯ_2 син померлої - ОСОБА_5, звернувся до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_10. із заявою про прийняття спадщини (а. с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 подав до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_10. заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с.19).

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

26 квітня 2017 року ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається 1 / 2 частки квартири АДРЕСА_1 (а. с. 74) , право власності зареєстровано у встановленому законом порядку про свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47541096 від 26.04.2017 року (а. с. 75).

За ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якою вмотивовано позов, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З аналізу наведених норм слідує, що обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть, або свідомо замовчує про них.

За роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 20 постанови N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Оскільки за своєю правовою природою відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином, який не допускає можливості врахування самообману як підстави для визнання його недійсним, положення ст. 230 ЦК України не підлягають застосуванню до виниклих по справі правовідносин.

Посилання представника позивача на положення Конституції України та Цивільного кодексу України не спростовують вищевказаних висновків суду.

Що стосується доводів позивача щодо того, що він не мав змоги прочитати документ, який йому надав нотаріус у зв'язку з поганим зором, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України , обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначає відповідач ОСОБА_10., позивач до нього неодноразово звертався з питань реєстрації нерухомості у зв'язку з чим самостійно писав необхідні заяви. В день подання заяви він не скаржився на поганий зір та не просив прочитати текст оспорюваної заяви.

При цьому, на підтвердження доводів позивача щодо неможливості прочитати вищевказану заяву останній надає медичну документацію про стан його зору, складену 01.06.2017 року, 26.07.2017 року та 29.08.2017 року, тобто складену через декілька місяців після звернення до нотаріуса. Більше того, в матеріалах справи міститься власноручно складена та підписана позивачем заява від 26.04.2017 року. Крім того, на відповіді ОСОБА_10. від 25.05.2017 року міститься власноручне зауваження ОСОБА_1 щодо вказаної відповіді, датоване 30.05.2017 року. Слід звернути увагу на те, що рекомендована лікарями операція по зору позивачеві була проведена лише вкінці серпня 2017 року, однак до її проведення позивач самостійно писав, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, з оглянутого судом оригіналу Реєстру для реєстрації нотаріальних дій, наданого в судовому засіданні ОСОБА_10., вбачається що навпроти кожної дії, яку вчиняв нотаріус в інтересах позивача міститься особистий підпис ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було надано достатніх доказів на підтвердження неможливості прочитати оспорювану заяву в момент її підписання, а надана суду документація не свідчить про повну відсутність зору в момент підписання оспорюваної заяви.

Доказів того, що позивач діяв не добровільно, не на власний розсуд, під тиском або обманом суду надано не було. Так, саме ОСОБА_1 запропонував сину звернутися до нотаріуса ОСОБА_10., з яким відповідач раніше не був знайомий. Саме ОСОБА_1 був ініціатором оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 на сина ОСОБА_5 Доводи позивача про те, що незнайомі особи у нотаріуса раптом стали вмовляти його відмовитися від спадщини на користь сина нічим не підтверджуються та є алогічними.

Посилання позивача про те, що нотаріус ввів його в оману, також не знайшли свого підтвердження. Так, ОСОБА_10. пояснив, що він неодноразово надавав консультації ОСОБА_1 з приводу оформлення спадщини на квартиру та з приводу продажу садового будинку. Ним було встановлено волевиявлення позивача відмовитися від 1 / 4 частини квартири на користь сина та здійснити продаж садового будинку, що і було зроблено ІНФОРМАЦІЯ_2 та 05.04.2017 року. ОСОБА_1 не просив його читати заяву, оскільки був обізнаний про те, що підписує. Наведене підтверджується оглянутим в судовому засіданні Реєстром для реєстрації нотаріальних дій, в якому містяться відомості щодо посвідчення нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_2 відмови ОСОБА_1 від прийняття спадщини з порядковим номером 128 та заяви ОСОБА_5 від ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття спадщини з порядковим номером 129. Слід зазначити, що оглянутий оригінал Реєстру був прошитий та пронумерований і не містив порушення хронології.

Наведене спростовує покази свідків ОСОБА_8, яка повідомила, що перебувала у дружніх відносинах з померлою ОСОБА_6 23.02.2017 року у лікарні вона зустріла ОСОБА_1 та він повідомив, що планує йти до нотаріуса, близько 08.03.2017 року зустріла його знову та він повідомив, що вже все вирішив із спадщиною,однак коли вона його зустріла наприкінці квітня, ОСОБА_1 повідомив, що як виявилось, він підписав у нотаріуса не те, що планував.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою позивача та після смерті його дружини вона радила звернутися до Першої ХДНК, однак коли запитала у позивача як справи зі спадщиною той повідомив, що вже звернувся до приватного нотаріуса та у березні 2017 року все владнав. Згодом, скоріше за все у квітні, ОСОБА_1 повідомив їй, що як виявилось у нотаріуса, у зв'язку з шахрайськими діями нотаріуса та ОСОБА_5, він підписав заяву про відмову від спадщини на користь сина.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 про подання заяви про відмову від прийняття спадщини 03.03.2017 року спростовані поясненнями нотаріуса ОСОБА_10. та Реєстром для реєстрації нотаріальних дій.

В той же час, доводи представника відповідача ОСОБА_11. щодо того, що ОСОБА_10. не може бути відповідачем у вказаній справі судом не приймаються, у зв'язку з тим, що позивач посилається саме не незаконну, на думку позивача, діяльність нотаріуса, яка полягає у введені його в оману при підписанні оспорюваної заяви про відмову у прийнятті спадщини.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання заяви ОСОБА_1 про відмову від спадщини недійсною, що є підставою для відмови у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Судові витрати компенсуються за рахунок позивача, у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, 78, 230, 1220, 1258, 1261, 1274 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсною заяви про відмову від прийняття спадщини, визнання недійсним в 1 / 4 частині свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на 1 / 4 частину житлової квартири в порядку спадкування за законом - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Повний текст рішення складений 02.01.2018 року.

Суддя Сорока О.П.