КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4195/17
Провадження № 2/488/1962/17 р.
19.12.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Кулаві А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
13.11.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 175, в будинку № 10-б по проспекту Корабелів у місті Миколаєві.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що їй ОСОБА_2 належить на праві власності квартира № 175, яка розташована у будинку № 10-б по проспекту Корабелів у місті Миколаєві.
В належному позивачу житловому приміщенні зареєстровані, але понад один рік не проживають відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні з листопада 2014 року не сплачують комунальні послуги, не підтримують приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідачів позивач не створює, останні за власним бажанням та з власної волі не проживають за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідачів в будинку не має.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.
Сторони в судове засідання не зявилися.
Позивач, в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі, повідомлені своєчасно та належним чином в судове засідання не зявилися, про причини неявки до суду не повідомили, заперечень проти задоволення позову не надали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази додані до неї, взявши до уваги заяву позивача, прийшов до наступного.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності квартира № 175, яка розташована у будинку № 10-б по проспекту Корабелів у місті Миколаєві.
В належному позивачу житловому приміщенні зареєстровані, але понад один рік не проживають відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні з листопада 2014 року не сплачують комунальні послуги, не підтримують приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідачів позивач не створює, останні за власним бажанням та з власної волі не проживають за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідачів в будинку не має. Згідно довідки КП ДЄЗ Корабел від 10.10.2017 року № 2682, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в спірній квартирі зареєстрований з 21.11.2014 року, а відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в спірній квартирі зареєстрована з 20.11.2014 року.
Також, посадовою особою КП ДЄЗ Корабел, був посвідчений Акт про не проживання громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, про що підписалися сусіди, мешканці квартир № 143,153,170 по проспекту Корабелів, будинку № 10-б в місті Миколаєві.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.
Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них ( ст. ст. 379, 380 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 405 Цивільного Кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі понад один рік, без поважних на то причин і за особистим рішенням, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: Я. А. Чернявська