Справа № 446/1975/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 року м. Камянка-Бузька

Камянка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М.;

представника позивача ОСОБА_1;

відповідачки ОСОБА_2;

представників відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4;

представника третьої особи ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільної справи №446/1975/17 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 сільська рада Камянка-Бузького району Львівської області про визнання заповіту недійсним та нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа провадження по якій відкрито ухвалою суду від 06.12.2017р.

15.12.2017 року набув чинності ОСОБА_4 України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні 27.12.2017р. представник позивача подав заяву про забезпечення позову, якою просив суд накласти арешт на все нерухоме майно, що охоплюється заповітом та яке на день смерті належало спадкодавцю ОСОБА_8, яка померла 23.10.2017р., а також заборонити державному нотаріусу та приватним нотаріусам Камянка-Бузького районного нотаріального округу видавати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті ОСОБА_8, яка померла 23.10.2017р.

В обґрунтування такої заяви посилається на те, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду і в нього наявна інформація про намір відповідача відчужити спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав таку заяву, а інші учасники процесу заперечили щодо її задоволення.

Розглядаючи дану заяву суд виходив із наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову подана, підписана та розглядається після 15.12.2017р., то така повинна відповідати вимогам, які визначені чинною редакцією ЦПК України на момент подачі даної заяви.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення ч. 1 ст. 151 ЦПК України в заяві представника позивача не вказано дані про предмет позову; не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, причому суд відзначає, що посилання заявника на можливість утруднення виконання рішення є його припущенням, а тому не мітить належного обґрунтування, не обґрунтовано необхідність застосування конкретного виду забезпечення позову з врахуванням чинного законодавства України; не визначено ціну позову та відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви про забезпечення позову заявникові.

Керуючись ст. ст. 151, 153 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.І. Котормус