Справа № 442/2262/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/5682/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просила визнати договір позики, укладений між нею та дружиною відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посвідчений 26.11.2012 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Цимбалюк Г.В., зареєстрований в реєстрі за №1236, як такий, що укладений в інтересах сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5; розірвати цей договір; стягнути з відповідача ОСОБА_4 борг в сумі 10660 доларів США у гривневому еквіваленті, шляхом звернення стягнення на належну на праві власності відповідачеві квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення боргу з вказаним договором позики.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що за умовами договору позики дружина відповідача зобов'язувалась повернути одержані від неї (позивача) грошові кошти в сумі 10660 доларів США у строк до 26.11.2015 року, проте, померла 19.01.2014 року, не повернувши цю позику. Вважає, що грошові кошти позичальник позичала в інтересах сім'ї, а тому повернути їх повинен її чоловік - відповідач ОСОБА_4, який давав згоду на укладення такого договору, шляхом передачі у власність позивача в рахунок погашення боргу квартири, яка є об'єктом спільної сумісної власності, оскільки він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї дружини.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.09.2014 року, в якій ухвалою суду від 07.11.2016 року виправлено описки, визнано мирову угоду, укладену між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4, згідно умов якої:

сторони по справі визнають, що договір позики, укладений 26.11.2012 року з ОСОБА_5, нотаріально посвідчений 26.11.2012 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Цимбалюк Г.В., зареєстрований в реєстрі за №1236, був укладений в інтересах сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

відповідач ОСОБА_4 визнає борг перед позивачем ОСОБА_3 в сумі 10660 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 149240 гривень відповідного курсу долара до гривні на день укладення мирової угоди;

в рахунок боргу відповідач ОСОБА_4 передає позивачеві ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_4 (ІНД НОМЕР_1);

позивач ОСОБА_3 набуває права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 і зобов'язується продати вказану квартиру з метою погашення боргу, на залишок грошових коштів від вирученої від продажу квартири суми, за рахунок якої буде погашено вказаний вище борг, зобов'язується або передати його відповідачеві для придбання житла або придбати йому житло.

Провадження у справі закрито.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 10.04.2014 року.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, яка не брала участі у розгляді даної справи, вважає що оскаржуваною ухвалою суду вирішено питання про її законні права та інтереси, оскільки за умовами мирової угоди у власність позивача передана квартира, у якій вона проживала разом з матір'ю ОСОБА_5 та вітчимом ОСОБА_4 однією сім'єю.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2017 року дану справу призначено до розгляду на 30.01.2018 року.

До початку розгляду справи апелянт ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву, в якій просить забезпечити позов в даній справі шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки за умовами мирової угоди позивач може у будь-який час розпорядитися спірною квартирою, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) роз'яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище норми закону й предмет спору, яким, в тому числі, є звернення стягнення на спірну квартиру у користь позивача в рахунок погашення боргу перед нею, а також відсутність доказів на підтвердження існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову без накладення арешту на квартиру, яка за умовами мирової угоди перейшла у власність позивача, колегія суддів дійшла висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для забезпечення позову в даній справі за заявою апелянта ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.