Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017 Справа №607/13426/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідаів ОСОБА_2, ОСОБА_3 визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль, що примикає до житлового будинку з безпосереднім виходом на неї площею 394,8 кв.м. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що дана земельна ділянка була виділена у власність його матері ОСОБА_4 рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2012 року. 21.08.2013 року ОСОБА_4 Іванівана склала заповіт, яким заповіла все своє майно йому. 18.12.2016 року ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилася спадщина до якої входить 21/50 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 33, що знаходиться по вул. Чумацька в м. Тернопіль та частина земельної ділянки, яка перебуває у спільній частковій власності на підставі державного акту серія ЯИ № 573374 від 18.05.2010 р. На 21/50 частини вказаного житлового будинку Державним нотаріусом першої Тернопільської державної нотаріальної контори було видано на його імя свідоцтво від 11.08.2017 р. про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на відповідну частину земельної ділянки, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль з тих підстав, що ОСОБА_4 не зареєструвала за собою право власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку, яка була виділена їй за рішенням суду. Оскільки він не може отримати правовстановлюючих документів на майно, яке він успадкував після смерті матері просить визнати за ним право власності на спірну земельну ділянку.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала суду зяаву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилисяся однак подали суду відзиви на позов, в яких заявили про визнання позову та не заперечили проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 04.11.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 29.10.2008р. Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 21/50 частин житлового будину, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернополі.

ОСОБА_5 державного акту серія ЯИ № 573374 виданого 18.05.2010 р. Управлінням держкомзему в м. Тернополі, земельна ділянка площею 0,0940 га належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_1. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.01.2012 року вирішено провести поділ земельної ділянки по вул.Чумацька, 33 в м.Тернополі згідно варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №970 від 01 грудня 2011 року, а саме: Провести поділ земельної ділянки по вул.Чумацька, 33 в м.Тернополі згідно варіанту №1 висновку земельно-технічної експертизи №970 від 01 грудня 2011 року, та в тому числі ОСОБА_4 виділено земельна ділянка, що примикає до житлового будинку (квартири) з безпосереднім виходом на неї площею 394,8м2 з накладенням сервітуту на стежку шириною 1,0м. площею 6,7 м.кв., для проходу ОСОБА_1 до належного йому приміщення у цокольному поверсі (фактичне користування). ОСОБА_5 заповіту, складеного 21.08.2013 року та посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою за реєстровим №4-1953, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, яке буде належати йому на день смерті де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те на що за законом він матиме право. ОСОБА_4 померла 18.12.2016 року в м. Тернопіль, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №217550.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

ОСОБА_5 ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

ОСОБА_5 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За умовами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом та виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

ОСОБА_5 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємця на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

11.08.2017 р. державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої 18.12.2016 року ОСОБА_4, а саме 21/50 частини житлового будину, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернополі.

27.10.2017 року Держаним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину земельної ділянки, що знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль з тих підстав, що спадкодавець ОСОБА_4 не зареєструвала за собою право власності у встановленому законом порядку на земельну ділянку, яка була виділена їй за рішенням суду.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 394,8 кв.м., яка знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль, що примикає до житлового будинку з безпосереднім виходом на неї в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.12.2016 року ОСОБА_4.

Керуючись керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1225, 1273 Цивільного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 394,8 кв.м., яка знаходиться по вул. Чумацька, 33 в м. Тернопіль, що примикає до житлового будинку з безпосереднім виходом на неї в порядку спадкування за заповітом після смерті 18.12.2016 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п. 15.5 Розділу VІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30- денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_8