Справа № 204/4514/17
Провадження № 2-з/204/73/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Токар Н.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Макна-Груп» про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

26 липня 2017 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Макна-Груп» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 28 липня 2017 року було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі.

26 липня 2017 року позивачем, через канцелярію суду, була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, буд.21.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що третя особа ухиляється від добровільного повернення кредитних коштів; розмір заборгованості за кредитним договором є значною сумою; одностороннє невиконання зобовязань протягом тривалого часу та з метою усунення реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Ознайомившись із поданою заявою, вважаю, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Встановлено, що позивачем не надано відповідних доказів та не наведено у заяві про забезпечення позову, чи є співмірним із заявленими позивачем вимогами, накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, а саме на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, буд.21; у чому саме полягає реальне побоювання, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем, може у майбутньому утруднити чи унеможливить виконання рішення суду, також позивачем не надано відомостей стосовно вартості нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, буд.21 та на яке позивач просить накласти арешт, а відсутність такої інформації може бути підставою для відмови у задоволенні заяви з огляду на вимоги закону щодо співмірності вартості майна та ціни позову.

За таких обставин, враховуючи обсяг доказів, наданих позивачем та характеру правовідносин, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Макна-Груп» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом пяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Токар