Справа № 523/2561/17
Провадження №2/523/2427/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г. Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

Установив

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та згодом через свого представника вніс зміни до предмету позову. В обґрунтування вимог посилався на те, що згідно із біржовою угодою № 722 від 31.05.1996 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка укладена між ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1, та ОСОБА_3, ОСОБА_2 отримала у власність дану квартиру. З моменту придбання вказаної квартири ОСОБА_2 здійснювала право користування та володіння даною квартирою в повному обсязі, проживала у квартирі, сплачувала всі комунальні послуги, здійснювала поточний ремонт. Всі обовязки за договором купівлі-продажу квартири сторонами виконані у повному обсязі.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: речі домашнього вжитку та квартира, що розташована в АДРЕСА_2. Єдиним спадкоємцем на сьогоднішній день є її син, ОСОБА_1, який у встановлений законом строк, подав до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої заяви нотаріусом була заведена спадкова справа № 57533988.

Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки форма договору купівлі-продажу квартири за біржовою угодою не відповідає вимогам ст. 657 Цивільного кодексу України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна. На сьогоднішній день нотаріально оформити укладену угоду між позивачем та попередніми власниками квартири не має можливості, оскільки вказана біржова угода була зареєстрована в Одеському міському бюро технічної інвентаризації, крім того, позивачу не відоме місце перебування попередніх власників і засвідчити угоду нотаріально в даний час не представляється можливим, оскільки зв'язку із власником квартири немає.

Для приведення угоди у відповідність до закону, необхідно визнати дійсність вказаної угоди у судовому порядку. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати право власності на спадкове майно та визнати договір купівлі-продажу дійсним.

Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що згідно із біржовою угодою № 722 від 31.05.1996 року квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка укладена між ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1, та ОСОБА_3, ОСОБА_2 отримала у власність дану квартиру. (а.с. 33-35).

Згідно довідки КП «БТІ « Одеської міської ради», станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 (інформація внесена до інвентарної справи і зареєстровано в книзі №171 стор. 46 за №260).(а.с.8, 36).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла. (а.с. 16).

Отже ОСОБА_2 набула у встановленому законом порядку право власності на квартиру АДРЕСА_3, однак покійна при житті не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно.

Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме: речі домашнього вжитку та квартира, що розташована в АДРЕСА_2. Єдиним спадкоємцем на сьогоднішній день є її син, ОСОБА_1, який у встановлений законом строк, подав до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Русских С. Б. заяву про прийняття спадщини. На підставі поданої заяви нотаріусом була заведена спадкова справа № 57533988.

Однак позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки форма договору купівлі-продажу квартири за біржовою угодою не відповідає вимогам ст. 657 Цивільного кодексу України щодо обов'язкового нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

За відсутності державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_3, у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Інших спадкоємців за законом або заповітом не встановлено.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживаві разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред,явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки ОСОБА_2 придбала вказану вище квартиру у свою власність, виконавши взяті на себе зобов'язання за договором купівлі - продажу. А сторона договору купівлі-продажу виконала зобов'язання по передачі квартири позивачу та виїхав з неї.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 64, 77,158, 212-215 ЦПК України суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом, право власності на спадкове майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, яка до дня смерті належала його матері - ОСОБА_2, померлої 25.05.2015 року.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був укладений 31 травня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, і посвідчений Центральною Одеською біржею нерухомості, відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя