Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 386/69/17
№ провадження 22-ц/781/1981/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О. С.
Доповідач Суровицька Л. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

27.12.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді Суровицької Л.В.,

суддів Авраменко Т.М., Кіселика С.А.

секретар Бодопрост М.М.,

за участю представника позивача розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2017 року у справі за позовом Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт», третя особа - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області - Задніпряний Олег Анатолійович про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши докази, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року Агрофірма «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулась до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт», третя особа - приватний нотаріус Задніпряний Олег Анатолійович про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

В обгрунтування позову позивач зазначав, що 03 серпня 2008 року між ТОВ Агрофірма «Зоря» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі № 121, за умовами якого ОСОБА_2 передав товариству в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,41 га, яка розташована на території Грузької сільської ради строком на 5 років. Державну реєстрацію вказаного договору здійснено Голованівським реєстраційним офісом КРФ ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 22 червня 2009 року за № 04:09:368:00087.

22 серпня 2011 року між ТОВ Агрофірма «Зоря» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 121 від 03 серпня 2008 року, пунктом 1.1. якої строк дії договору подовжено до 31 серпня 2016 року. Державну реєстрацію додаткової угоди здійснено ВДКЗ в Голованівському районі 30 березня 2012 року за № 00893.

24 грудня 2013 року проведено припинення юридичної особи ТОВ АФ «Зоря» шляхом приєднання до Агрофірми «Хлібороб». Правонаступником прав і зобов"язань ТОВ Агрофірма «Зоря» є Агрофірма «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю. Позивач виконував зобов"язання орендаря за договором оренди, укладеним з ОСОБА_2 здійснював виплату орендної плати у строки та в розмірі, передбачені умовами договору оренди землі.

З метою продовжити договірні відносини з орендодавцем, позивач направив ОСОБА_2 лист-повідомлення за вих. № 1906 від 11 липня 2016 року з пропозицією поновити договір оренди землі, до якого додав додаткову угоду з пропозицією збільшити орендну плату до 7 процентів від нормативної грошової оцінки землі та визначити строк дії договору до 31 грудня 2026 року.

На час звернення до суду, ОСОБА_2 відповідь на лист-повідомлення позивача не надав. Як стало відомо , ще до закінчення строку дії договору оренди землі № 121 від 03 серпня 2008 року, 06 червня 2016 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі вказаної земельної ділянки з ТОВ «Союзнатурпродукт» на умовах значно гірших, ніж було запропоновано позивачем, чим порушив переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі.

Позивач просив суд визнати недійсним договір оренди, укладений між відповідачами, поновленим договір оренди землі від 03 серпня 2008 року, визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 03 серпня 2008 року на запропонованих позивачем умовах та розподілити судові витрати (а.с.2-7).

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що оскільки державна реєстрація оспорюваного договору оренди землі від 06 червня 2016 року скасована, то такий договір не створює жодних цивільних прав і обов"язків, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні. Земельна ділянка після закінчення строку дії договору оренди землі від 03 серпня 2008 року позивачем не використовувалась, а ОСОБА_2 зареєстрований згідно відомостей Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, як одноосібник на земельну ділянку площею 2,41 га, земельна ділянка в оренду іншій особі не передавалась.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Не враховано докази, які були надані позивачем на підтвердження належного виконання зобов"язань щодо виплати орендної плати за договором, орендодавцем порушено переважне право орендаря на поновлення договору, оскільки укладено договір оренди з іншим орендарем ще в період строку дії договору оренди землі.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що після закінчення строку дії договору оренди землі позивач не користувався належною ОСОБА_2 земельною ділянкою, в оренду земельна ділянка не передана.

Відповідач ОСОБА_2, представник відповідача ТОВ «Союзнатурпродукт» та приватний нотаріус Задніпряний О.А. про час та місце розгляду справи повідомлені під розписку (а.с.234,235,237 ,238), проте в судове засідання апеляційного суду не прибули повторно.

На апеляційну скаргу представником ОСОБА_2 надано письмові заперечення, в яких просить відхилити апеляційну скаргу позивача та залишити без змін рішення суду. Зазначає, що ОСОБА_2 не укладав договір оренди землі 06 червня 2016 року з ТОВ «Союзнатурпродукт». У зв"язку з укладенням цього договору від його імені, звертався із заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення до Голованівського ВП ГУ НП в Кіровоградській області, звертався зі скаргою до спеціальної Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації прав оренди за цим договором. За наслідком розгляди скарги наказом Міністерства юстиції України від 01 березня 2017 року державну реєстрацію договору оренди землі від 06 червня 2016 року скасовано. ОСОБА_2 самостійно обробляє земельну ділянку, в оренду її не передав, тому переважне право позивача не порушено (а.с.212-215).

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-УІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктами 11, 13 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-УІІІ заяви с карги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 2,41 га, яка розташована на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області(а.с.12).

Між ТОВ Агрофірма «Зоря», правонаступником якого є Агрофірма «Хлібороб», було укладено 03 серпня 2008 року та зареєстровано в установленому законом порядку договір оренди землі та додаткову угоду до нього. За умовами договору строк дії договору до 31 серпня 2016 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передавалась в оренду становить 32498 грн. в цінах 2008 року (а.с.8).

Відповідно до п.3.2 договору оренди землі №121 від 03 серпня 2008 року, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому випадку орендар повинен не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконував умови договору оренди укладеного з відповідачем ОСОБА_2 і вказана обставина відповідачем не заперечується (а.с.78-109).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 11 травня 2016 року направив позивачу письмову заяву про те, що після закінчення строку дії договору 31 серпня 2016 року договір оренди поновлюватись не буде (а.с.123).

Факт отримання позивачем вказаної заяви підтверджується журналом реєстрації вхідної кореспонденції Агрофірми «Хлібороб», в якому заява зареєстрована позивачем за № 74 (а.с.151-153).

Про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди землі на новий строк, позивач повідомив ОСОБА_2 листом-повідомленням від 11 липня 2016 року за вих.№ 1906 до якого додано додаткову угоду до договору оренди землі № 121 від 03 серпня 2008 року (а.с.14-16,18-19), який направлено відповідачу цінним листом з описом.

Вказаний цінний лист ОСОБА_2 отримав під підпис 16 липня 2016 року, що підтверджується повідомленням Кіровоградської дирекції ПАТ «Укрпошта» та оригіналом форми 22 на вручення листа (а.с.149-150).

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна 06 червня 2016 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Задніпряним О.А. зареєстровано договір оренди землі, укладений 06 червня 2016 рок між ОСОБА_2 та ТОВ «Союзнатурпродукт» строком на 10 років, тобто укладено договір оренди землі, яку на той час орендував позивач за договором оренди землі № 121 від 03 серпня 2008 року.

За наслідками розгляду скарги ОСОБА_2, на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 08 серпня 2016 року, наказом Міністерства юстиції України від 01 березня 2017 року № 721/5 скасовано державну реєстрацію договору оренди землі від 06 червня 2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Союзнатурпродукт» (а.с.125-127).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що договір оренди від 06 червня 2016 року не створює будь-яких юридичних наслідків для сторін цього договору, оскільки відповідно до ст.125 Земельного Кодексу право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Оскільки договір від 06 червня 2016 р. не має юридичних наслідків для сторін цього договору (ОСОБА_2 та ТОВ «Союзнатурпродукт»), то цей договір не порушує прав та інтересів позивача, а тому відсутні підстави для визнання цього договору недійсним.

Згідно довідок Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області земельна ділянка, яка належить ОСОБА_2, після збирання врожаю 2016 року АФ «Хлібороб» у формі ТОВ, не оброблялась (а.с.139). ОСОБА_2 зареєстрований одноосібником на земельну ділянку сільськогосподарського призначення плошею 2,41 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.140).

Вказаними доказами підтверджується, що після закінчення строку дії договору оренди позивач земельною не користувався, ця обставина представником позивача не заперечується, ОСОБА_2 використовує цю земельну ділянку самостійно та іншій особі в оренду не передав.

Як на підставу позову позивач посилався на порушення його переважного права.

Переважне право це встановлене законом або договором право учасника цивільних відносин на переважне перед іншими особами вчинення дій (правочинів), спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, тобто переважне право на поновлення договору оренди виникає лише в разі подальшого перебування земельної ділянки в оренді та при наявності інших осіб, які претендують на оренду цієї ж земельної ділянки.

У ч.1 ст.777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Права наймача, встановлені ст.777 ЦК України, є переважними, тобто за своєю правовою природою є привілеями носія таких прав, який має перевагу на укладення відповідних договорів перед третіми особами.

Порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- із новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Про це вказано, зокрема у постановах Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-10цс15, від 18 березня 2015 року у справі № 6-3цс15, 18 березня 2015 року у справі № 6-4цс15, від 10 червня 2015 року у справі № 6-70цс15.

Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що переважне право позивача, яке підлягало б захисту відповідно до ст.3 ЦК України, виникло б при укладенні договору оренди з іншим орендарем, проте оскільки власник земельної ділянки після закінчення договору оренди використовує її самостійно і не передає нікому в оренду, то відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на укладення договору оренди землі є припиненим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. ст.375, 382,384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено - 29 грудня 2017 року.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді Т.М.Авраменко

С.А. Кіселик