Справа № 195/1141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

21.08.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі Мартиновій Н.В.., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до Мирівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді земельної ділянки площею 6,120 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області, та яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю.

При житті ОСОБА_2 склав заповіт, відповідно до якого заповідав вищевказану належну йому земельну ділянку позивачу ОСОБА_1.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України позивач ОСОБА_1 на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Томаківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2.

Приватний нотаріус Томаківського районного нотаріального округу ОСОБА_3 відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене майно, так як у позивача відсутній правовстановлюючий документ, а саме відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 10.10.2002 року, належного спадкодавцю ОСОБА_2.

Саме з зазначених вище причин позивачка звернулася до суду.

Представник позивача та позивач надали до суду заяву в якій просять справу розглянути за їх відсутності та зазначили, що підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач, Мирівська селищна рада надали клопотання в якому просять розглянути справу за відсутності їх представника та зазначили, що проти позовних вимог не заперечують.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у віці 87 років.

Відповідно до заповіту від 28.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_2. заповів ОСОБА_1. земельну ділянку площею 6,120 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мирівської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області

Відповідно до державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації № 446-р від 10 жовтня 2002 року є власником земельної ділянки площею 6.120 га, яка розташована на території Мирівської селищної ради.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_5 від 28.11.2016 року площа земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_6 становить 6,1196 гектарів та належить ОСОБА_2.

Як вбачається з інформаційної довідки зі спадкового реєстру після померлого ОСОБА_2, що позивач в установлений законом строк звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини в строк передбачений ст.1270 ЦК України.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, та якщо протягом строку встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельну ділянку за позивачем ніким не оспорюється та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Виходячи з наведеного, позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину при цьому інші спадкоємці,які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, тому у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, так як суд знайшов підтвердження позовних вимог письмовими доказами,що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,15,60,212-215 ЦПК України, ст. ст., 1217, 1218, 1225, 1268 ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_7, виданий Жовтневим РВ у м. Дніпропетровськ ГУДМС України в Дніпропетровській області, 12.10.2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6, площею 6,1196 гектарів (пай№931) за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мирівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, право власності на яку підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2 від 10.10.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю№1420.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М. В. Омеко