Справа № 344/1484/17
Провадження № 2/344/1732/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачкою у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після розірвання шлюбу залишені на проживання з позивачем. З метою забезпечення належного оздоровлення дітей, відпочинку, а також надання їм можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивач має бажання здійснювати поїздки за кордон з поверненням дітей до постійного місця проживання, оскільки, це буде відповідати інтересам дітей. Однак, на даний час відповідачка не надає дозвіл на виїзд дітей за кордон, не мотивуючи таку відмову жодними аргументами. Просив суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за межі України без згоди матері ОСОБА_2.

18.08.2017 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просив надати дозвіл малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя на період з 01.09.2017 року по 01.09.2024 року тривалістю перебування дітей за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул в супроводі батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 без згоди матері ОСОБА_2 (а.с. 46).

Позивач в судове засідання не з'явився, в прохальній частині заяви про уточнення позовних вимог просив проводити розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задоволити (а.с. 46).

Представник відповідачки в судове засідання не з'явився, попередньо подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі відповідачки, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с. 47)

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду неповнолітніх дітей за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_3, виданого 09.09.2006 року та Серії НОМЕР_4, виданого 09.09.2006 року (а.с. 8, 9).

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22.03.2016 року шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 09.09.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1517 - розірвано. Малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено на проживання з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6-7).

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заяви представника відповідачки ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному об'ємі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дітей, суд вважає, що право дітей на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дітей за кордон на строк не більше 90 календарних днів не порушує прав ОСОБА_2, як матері дітей та вчиняється батьком в інтересах сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Оскільки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 досягнуть 16 річного віку ІНФОРМАЦІЯ_5, позовна вимога про надання їм тимчасового дозволу на виїзд за кордон у супроводі батька без згоди матері з 01.09.2017 року по 01.09.2024 року підлягає до часткового задоволення

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд, враховуючи заяву батька про його наміри виїхати з дітьми за кордон особисто, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення - надання дозволу дітям на виїзд за кордон на строк, який дозволить дітям належно відпочити та з пізнавальною метою на період з 01.09.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 тривалістю перебування дітей за кордоном не більше 90 календарних днів протягом одного року в супроводі батька, та не позбавить матір права брати належну участь у вихованні дітей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за межі України - задоволити частково.

Надати дозвіл малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя на періоди з 01.09.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул, в супроводі батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, без згоди матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.