АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2227/17 Справа № 200/8436/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Бараннік О.П.
Категорія 19/20
21 грудня 2017 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік грудень 21 дня Колегія суддів у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Державна реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення до квартири, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним та скасування права власності, посилаючись на те, що вона, позивачка, маючи посвідку на постійне місце проживання в Федеративній ОСОБА_10, де і мешкає вже тривалий час, 23 березня 2010 року за нотаріально оформленою довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 1088, уповноважила свого сина, відповідача по справі ОСОБА_3, на вчинення від її імені договору відчуження, належної їй квартири АДРЕСА_1.

У квітні 2014 року позивачці стало відомо, що невідома їй особа ОСОБА_6 звернулася з позовом до суду про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, належної їй квартири АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації.

Ці вимоги ОСОБА_6 обґрунтовувались набуттям у власність на підставі договорену купівлі-продажу від 16.09.2013 року, укладеним нею з ОСОБА_5, квартири АДРЕСА_1.

Також з позову ОСОБА_6 позивачка дізналася, що 25 червня 2011 року її син ОСОБА_3, діючи нібито від її імені на підставі виданої нею довіреності, продав ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, з чим вона не погоджується та у звязку з чим вимушена була звернутись з даним позовом до суду.

В уточнюючому позові, предявленому позивачкою нарівні з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ще й до ОСОБА_5 та до ОСОБА_6, ОСОБА_2 просила ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_3, діючим на підставі довіреності від 23.03.2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, реєстровий номер 1088 від її імені, та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 25 червня 2011 року за реєстровим номером 2822 недійсним ; зобовязати ОСОБА_6 повернути їй квартиру АДРЕСА_1, отриману нею за договором дарування ВТМ № 351353 від 16 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 4550 з її незаконного володіння, а також не чинити їй перешкод в користуванні спірною квартирою шляхом витребування у ОСОБА_6 ключів від вказаного житлового приміщення ; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру № 27 в будинку № 2 по вулиці Короленка в м. Дніпропетровську за ОСОБА_6, номер запису про право власності 2509117 та поновити державну реєстрацію права власності її, ОСОБА_2, на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.08.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за № 1934, зареєстрованим в КП «ДМБТІ» ДОР 22.09.2009 року за № 11145608.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції постановлено із порушенням вимог діючого процесуального законодавства не неправильним застосуванням норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити повністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив рішення, яким відмовив позивачці у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Доводи ОСОБА_2 про те, що рішення суду першої інстанції ухвалене без урахування всіх обставин, що мають значення для справи, що відповідачі по справі незаконно її позбавили належної їй власності, скориставшись тим, що вона постійно не мешкає в Україні, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки як було встановлено судом першої інстанції і що видно з матеріалів справи 25 червня 2011 року між відповідачем ОСОБА_3, який діяв на підставі ніким не оскарженої та не скасованої довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 1088 від імені позивачки ОСОБА_2, та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири АДРЕСА_1 за ціною 107 500 гривень, які за умовами договору ОСОБА_3 отримано до підписання цього договору.

Та обставина, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 існували правовідносини, що виникли з договору позики і які могли б лягти на підтвердження наявності противоправних дій останньої по відношенню ОСОБА_3 щодо прийнятого ним рішення по продажу спірного житлового приміщення, позивачкою ніякими обєктивним доказами не підтверджена, а саме по собі існування кримінальних проваджень, по яким ОСОБА_12 підозри не предявлено та не прийнято судового рішення про визнання її винною у противоправному задоволенні майном позивачки, достатньою підставою для задоволення позовних вимог також бути не можуть.

Що стосується посилань ОСОБА_2 на те, що судом першої інстанції не досліджено та не надано оцінки її вимогам щодо витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення її до квартири, то з врахуванням того, що судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 оскаржуваним нею рішенням суду першої інстанції було відмовлено у повному обсязі, а самі вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення до спірної квартири є похідними від головних вимог ОСОБА_2 щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, у задоволенні яких їй було відмовлено, то вони також достатньою підставою для скасування рішення суду бути не можуть.

Таким чином, з огляду на вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки учасників спору, обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 381 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий :

Судді :