Справа №591/3486/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/1966/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1», третя особа - Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради, про визнання дій протиправними та спонукання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1», у якому зазначалося, що він є інвалідом другої групи з дитинства. Сумським обласним центром медико-соціальної експертизи була розроблена для позивача індивідуальна програма реабілітації інваліда № 988 від 05 листопада 2013 року, згідно з якою ОСОБА_3 потребує санаторно-курортного лікування в санаторно-курортній установі для спинальних хворих на підставі довідки форми № 070/о.

19 вересня 2016 року відповідач, всупереч зазначеній програмі, надав позивачу довідку форми № 070/о щодо забезпечення санаторно-курортною путівкою для лікування захворювання нервової системи.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невнесення в довідку форми № 070/о правильних даних згідно з вищевказаної індивідуальної програми реабілітації інваліда № 988 та зобов'язати відповідача видати йому довідку форми № 070/о у відповідності до цієї програми.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що дії відповідача вважає незаконними та такими, що порушують його права на соціальну захищеність та реабілітацію інваліда. Також звертає увагу на ту обставину, що раніше відповідач вже надавав йому відповідну довідку із зазначенням рекомендацій згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда щодо санаторно-курортного лікування в санаторії із профілем «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення представника відповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства.

Сумським обласним центром медико-соціальної експертизи була розроблена для позивача індивідуальна програма реабілітації інваліда № 988 від 05 листопада 2013 року, в якій визначена потреба позивача у санаторно-курортному лікуванні на підставі довідки форми № 070/о (а. с. 9).

З урахуванням рекомендацій Сумського ОЦ медико-соціальної експертизи щодо реабілітаційних заходів, позивач звернувся до Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» за довідкою форми № 070/о ("Довідка для одержання путівки на санаторно-курортне лікування").

19 вересня 2016 року відповідач надав позивачу Довідку № 157 форми № 070/о щодо забезпечення санаторно-курортною путівкою для лікування захворювання нервової системи (а. с. 11).

Відповідно до статті 5 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» порядок та умови визначення потреб у зв'язку з інвалідністю встановлюються на підставі висновку медико-соціальної експертизи та з врахуванням здібностей до професійної і побутової діяльності інваліда. Види і обсяги необхідного соціального захисту інваліда надаються у вигляді індивідуальної програми медичної, соціально-трудової реабілітації і адаптації.

Індивідуальна програма реабілітації є обов'язковою для виконання державними органами, підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями.

Згідно із статтею 37 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» види необхідної матеріальної, соціально-побутової і медичної допомоги інвалідам визначаються органами медико-соціальної експертизи в індивідуальній програмі реабілітації.

Інваліди за наявності медичних показань мають право на безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками (ч. 6 ст. 38 Закону).

В силу ст. 69 Основ законодавства України про охорону здоров'я та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» індивідуальна програма реабілітації інваліда є обов'язковою для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, підприємствами, установами, організаціями, в яких працює або перебуває інвалід, дитина-інвалід, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Статтею 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» передбачено, що діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті.

Соціальний захист інвалідів є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей інвалідів нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Статтею 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» визначено, що медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров'я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров'я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді,

відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи.

Відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, остання визначає потребу інвалідів, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування.

В свою чергу порядок видачі довідки форми № 070/о «Довідка для одержання путівки на санаторно-курортне лікування» визначені Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації, затвердженою Наказом МОЗ України № 110 від 14 лютого 2012 року.

За цією Інструкцією довідка форми № 070/о видається всіма закладами охорони здоров'я на підставі рішення санаторно-курортної відбіркової комісії або лікарсько-консультаційної комісії (далі - ЛКК) для одержання путівки на санаторно-курортне лікування або оздоровлення до санаторію-профілакторію.

За протоколом № 179 від 19 вересня 2016 року лікувальний профіль хворого інваліда II групи ОСОБА_3 є нервова система, опорно-руховий апарат (а. с. 29).

Діагноз «Дитячий церебральний параліч» (ДЦП), згідно з МКХ-10, відноситься до хвороб нервової системи G80.0.

Відповідно до наданих позивачем копій медичної документації та Індивідуальної програми реабілітації основним захворюванням позивача, яке є причиною інвалідності, є наслідки ДЦП із зазначенням коду за МКХ-10 - G80.0 (а. с. 9, 10, 11).

Згідно з Наказом МОЗ України від 06 лютого 2008 року № 56 «Про затвердження клінічних протоколів санаторно-курортного лікування в санаторно-курортних закладах (крім туберкульозного профілю) для дорослого населення» показанням для санітарно-курортного лікування у санаторіях для спинальних хворих є наслідки травм спинного мозку, кінського хвоста з легкими тетра- або пара парезами, без обмеження самообслуговування й самостійного пересування й грубих порушень функцій тазових органів, через 4 місяці після травми або ортопедичної, нейрохірургічної операції.

Виходячи з викладеного, при складанні і видачі довідки форми № 070/о вирішальне значення відіграє саме рішення ЛКК, а не індивідуальна програма реабілітації інваліда, яка в свою чергу лише визначає необхідність інваліда у санаторно-курортному лікуванні.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про дотримання відповідачем вимог закону при видачі спірної довідки форми № 070/о.

Доводи позивача щодо надання йому раніше відповідачем у справі довідки із зазначенням рекомендацій згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда щодо санаторно-курортного лікування в санаторії із профілем «Захворювання хребта та спинного мозку для спинальних хворих не спростовують правомірність дій відповідача і відповідність їх вимогам Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я від 14.02.2012 року № 110.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 02 січня 2018 року.

Головуючий -

Судді -