Справа № 2-3140/08 Провадження № 22-ц/772/1769/2017Головуючий в суді першої інстанції Сичук М.М.
Категорія 19Доповідач Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Сала Т.Б., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ЕнергоІнтеграція - Україна», товариства з обмеженою відповідальністю «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 16 грудня 2008 року,

встановила:

У серпні 2008 року позивач відкрите акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «ЕнергоІнтеграція - Україна», ТОВ «Крок-К» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 15/04/851к-07.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 23 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ТОВ «Енергоінтергація-Україна» було укладено договір поруки № 15/04/851 П1-07 та між ВАТ «Банк Універсальний» та ТОВ «Крок-К» було укладено договір поруки № 15/04/851 П-07.

27 серпня 2007 року рішенням загальних зборів учасників, ВАТ «Банк Універсальний» перейменовано в ВАТ «Універсал Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ВАТ «Банк Універсальний», що підтверджується п. 1.1.2 статуту ВАТ «Універсал Банк», який є в матеріалах справи.

Предмет кредитного договору передбачає надання позивачем відповідачу коштів у тимчасове платне користування на наступних умовах:

Сума кредиту - 252 500,00 гривень;

Валюта кредиту - гривня;

Термін кредиту -132 місяці;

Дата погашення кредиту - 22 серпня 2018 року;

Процентна ставка - 17,45 % річних.

Відповідно до п.п.5.1.2. п.5 кредитного договору, позивач зобов'язаний видати відповідачу кредит на умовах передбачених даним договором.

В свою чергу відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначений кредитним договором термін, а також виконати інші свої зобов'язання згідно кредитного договору, відповідно до п.п.6.1.1, п.6 кредитного договору.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: відповідно до п.4.2. кредитного договору відкрив відповідачу ОСОБА_2 позичковий рахунок, на який надав кредит відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується випискою рахунку позичальника, якає в матеріалах справи.

При цьому, відповідно до п.п. 4.4. п. 4 кредитного договору даний відповідач зобов'язаний сплачувати проценти не пізніше 10-го числа наступного за звітним місяцем. Відповідно до п. 4.7. кредитного договору платежі вважаються здійсненими в обумовлений термін, якщо сума платежу в повному розмірі поступила на рахунок позивача відповідно до п.п. 4.4. - 4.5. кредитного договору.

Однак, відповідачем, в порушення своїх зобов'язань, визначених п.п. 4.2. п. 4. кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом, процентів, у порядку, встановленому кредитним договором.

Так, станом на 30 квітня 2008 року заборгованість відповідача перед позивачем, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору щодо сплати процентів, становить 18 386 гривень 63 копійки.

Відповідно до п.п. 6.1.4. п. 6.1. кредитного договору, відповідач зобов'язується при настанні випадків, передбачених пунктами 10.3.-10-4. кредитного договору, достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному обсязі, а також сплатити всі сими пені і штрафів. Невиконання відповідачем зобов'язань, передбачених вищезазначеним пунктом, є підставою для примусового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

Згідно п.п. 7.1.3. п. 7.1. кредитного договору, позивач має право при настанні випадків передбачених п.п. 10.3.1 .- 10.3.4, пункту 10.3. та п. 10.4. кредитного договору, достроково стягнути заборгованість в повному обсязі за рахунок заставного майна та/або інших видів забезпечення, що передані в якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Підпунктом 10.3.1. пункту 10.3. кредитного договору передбачено, що якщо відповідач порушує терміни платежів, що встановлені кредитним договором, п. 4.4., 4.5., то позивач має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором а також відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, а відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти та штрафи, а також відшкодувати збитки, завдані позивачу.

Враховуючи порушення зобов'язань, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів, у відповідача виник обов'язок повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобов'язання.

Пунктом 9.1. кредитного договору передбачено, що при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування позиковими коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення платежу

30 квітня 2008 року відповідачу нарахована пеня за порушення строків в розмірі 534 гривні 16 коп.

Станом на 30 квітня 2008 року заборгованість відповідача становить 263 769 гривень 27 копійок, в тому числі:

непогашений кредит - 244 848 гривень 48 копійок; несплачені відсотки - 18 386 гривень 63 копійки; пеня - 534 гривні 16 копійок.

Відповідно до п.3 договорів поруки, відповідальність поручителів наступає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання.

Також п.4 договорів поруки передбачено, що поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Позивач у справі, подавши до суду заяву про уточнення позовних вимог та посилаючись на те, що відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що в разі істотного порушення умов договору він може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін, а тому просив ухвалити рішення, яким розірвати кредитний договір №15/04/851к-07 від 23 серпня 2007 року та стягнути солідарно з відповідачів достроково нараховану позивачем суму заборгованості з покладенням судових витрат на відповідачів у рівних частках. Крім того, у зв'язку з частковим погашенням заборгованості, представником позивача уточнено розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідачів (а.с.70-71).

Заочним рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 16 грудня 2008 року позов задоволено повністю.

Розірвано кредитний договір № 15/04/851 к-07, укладений 23 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_2 та стягнуто солідарно на користь відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» з ОСОБА_2, ТОВ «Енергоінтергація-Україна», ТОВ «Крок-К» заборгованість по кредиту за кредитним договором 15/04/851к-07 від 23 серпня 2007 року у сумі 235 073 гривень 38 копійок, заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 13 964 гривень 23 копійки, пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 747 гривень 25 копійок, витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1700 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 травня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі або залишити заяву без розгляду. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Зокрема зазначає, що анкету-заяву на суму кредиту 252500,00 грн. він не заповнював та не підписував, відомості викладені у ній не відповідають дійсності, доручення на отримання кредиту у банку він не давав та не завіряв, суд не повідомив його належним чином про розгляд справи, а тому розглянув її у його відсутність.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції відповідач у справі ОСОБА_2 апеляційну скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник позивача у справі ПАТ «Універсал Банк» - Нижник Д.П. апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Представники відповідачів ТОВ «Енергоінтергація-Україна» та ТОВ «Крок-К» до суду апеляційної інстанції не з'явилися, тому відповідно до вимог ст.ст. 74, 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 57, 60 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд апеляційної інстанції, сприяючи всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснив особам, які беруть участь у справі, зокрема відповідачу та представнику позивача у справі їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що 23 серпня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 15/04/851к-07.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 серпня 2007 року між позивачем та ТОВ «Енергоінтергація-Україна» було укладено договір поруки № 15/04/851 П1-07, а також між позивачем та ТОВ «Крок-К» було укладено договір поруки № 15/04/851 П-07.

Відповідачем, в порушення своїх зобов'язань, визначених п.п. 4.2. п. 4. кредитного договору, не сплачено плату за користування кредитом, процентів, у порядку, встановленому кредитним договором, а тому станом на 30 квітня 2008 року заборгованість відповідача становила 263 769 гривень 27 копійок, в тому числі: непогашений кредит - 244 848 гривень 48 копійок; несплачені відсотки - 18 386 гривень 63 копійки; пеня - 534 гривні 16 копійок.

Відповідно до п. 3 договорів поруки відповідальність поручителів наступає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання.

Також п. 4 договорів поруки передбачено, що поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Встановлено, що станом на 30 квітня 2008 року загальна сума заборгованості відповідача становить 263 769 гривень 27 копійок.

Станом на 12 листопада 2008 року борг відповідача перед позивачем становив 249 789 гривень 86 копійок, з яких 235 073 гривень 38 копійок - непогашений кредит, 13 964 гривень 23 копійки - несплачені відсотки, 747 гривень 25 копійок -пеня, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів переконана, що рішення суду першої інстанції у даній справі зазначеним вимогам Закону повністю відповідає.

Так, згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки посилання апелянта на те, що анкету-заяву на суму кредиту 252500,00 грн. він не заповнював та не підписував, відомості викладені у ній не відповідають дійсності, доручення на отримання кредиту у банку він не давав та не завіряв, суд не повідомив його належним чином про розгляд справи, а тому розглянув її у його відсутність, є безпідставними, оскільки повністю спростовуються наявними у матеріалах справи та дослідженими судом доказами, у рішенні суду наявний детальний аналіз змісту укладеного кредитного договору та договорів поруки, їх відповідність діючому законодавству, належних та допустимих доказів недійсності даних договорів відповідачем суду не надано. Проведений розрахунок суми заборгованості є правильним та відповідачами належним чином не спростований.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.5-12) в анкеті-заяві позичальника на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_2 стоїть його підпис, а в кредитному договорі № 15/04/851к-07 від 23 серпня 2007 року підпис ОСОБА_4, що діє від імені ОСОБА_2 згідно довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик Л.В. 23.08.07 р., зареєстрованої в реєстрі за № 2331. Разом з тим належних та допустимих доказів підробки даних підписів та недійсності даних договорів відповідачем суду не надано. При цьому колегія суддів також звертає увагу і на те, що представником позивача ПАТ «Універсал Банк» надано суду відомості про те, що 23.05.2008 року було порушено кримінальну справу № 08275048 за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України. Також 03.06.2009 року було порушено кримінальну справу № 09275050 за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України. В рамках даних кримінальних проваджень у 2008-209 роках у приміщенні відділення банку по вул. Гоголя,4 у м. Вінниці проводилась виїмка кредитних справ позичальників банку, у тому числі і ОСОБА_2 Однак, згідно з повідомленням ГУ Національної поліції у Вінницькій області від 10.05.2017 року після проведення всіх необхідних слідчих дій по даній кримінальній справі розслідування було зупинено згідно ст. 206 п. 3 КПК України (в редакції 1960 р.) - не встановлено особу, яка скоїла злочин.

Згідно з вимогами статей 74, 76 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи судом першої інстанції відповідачу ОСОБА_2 направлялися судові повістки (а.с.74) за зазначеною у позовній заяві адресою АДРЕСА_1, яка була також зазначена у анкеті-заяві (а.с. 5-8), кредитному договорі (а.с.9-12) та ксерокопії паспорту (а.с.19-20). Іншої адреси суду надано не було.

Таким чином доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга позивача не містить. Будь-яких клопотань в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами у справі не заявлялось.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено питання про розподіл між сторонами понесених судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та переконана, що доводи апеляційної скарги відповідача , що наведені на їх обґрунтування, висновків суду належними та допустимими доказами не спростовують і не дають підстав для висновку про на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду у даній справі підлягає залишенню без змін.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 16 грудня 2008 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ Т.Б. Сало

/підпис/ Т.О. Денишенко

Згідно з оригіналом: