У Х В А Л А

22 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання недійсним договору із застосуванням наслідків недійсності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 9 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14 червня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, вищезазначені судові рішення залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог з передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 203, 215, 230 ЦК України, статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Національного банку України № 168 від 10 травня 2007 року.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року, 23 вересня 2015 року, 23 січня 2017 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі, про перегляд якої подано заяву, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання договору недійсним суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що сторони досягнули згоди щодо всіх істотних умов договору, позивачем було повідомлено про всю необхідну для даного кредитного договору інформацію, позичальник діяла добровільно повністю усвідомлюючи наслідки своїх дій, про що свідчать її підписи. Крім того, суд зазначив що, сума ануїтентного платежу, який призначив банк, більше на 8,22 доларів США, ніж визначено експертизою, проте ця обставина може бути підставою лише для зменшення суми кредиту, а не підставою для визнання кредитної угоди недійсною.

Разом з тим у справах, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року, 23 вересня 2015 року, 23 січня 2017 року, в яких надані заявником як приклади неоднакового застосування норм матеріального права, суди задовольняючи позовні вимоги на підставі наявних доказів та встановлених фактичних обставин в справах, виходили з того, що банк не надав позичальнику повної інформації щодо умов кредитування, чим фактично ввів позичальника в оману щодо загальної суми кредиту.

Отже, у справі про перегляд якої подано заяву та у справах, судові рішення в яких надані заявником для порівняння, встановлено різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживача, визнання недійсним договору із застосуванням наслідків недійсності до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Судді: Н.П. Лященко

В.І. Гуменюк Я.М. Романюк