Справа №367/8874/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Когут К.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений позов, який позивач мотивує тим, що 27.05.2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі- Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС №009124, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Тоуota Corolla», державний номерний знак НОМЕР_1.

14.05.2015 року за адресою вул. Енергетиків, 19-а, м. Буча відбулось пошкодження застрахованого транспортного засобу шляхом розбиття скла та пошкодження його перехідних дверцят.

Відповідно до письмових пояснень громадянина ОСОБА_1, які прийняв ДІМ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області старший лейтенант ОСОБА_3 «14.05.2015 року близько 01:20 год. він знаходився в м. Буча по вул. Енергетиків та перебував у сильному алкогольному спянінні. Проходячи поблизу буд. 19-а з невідомим йому чоловіком виник конфлікт, який перетворився у бійку. Бійка відбулась поблизу автомобіля «Тойота Корола». В результаті він локтем ненавмисно вдарив в переднє ліве скло, яке розбилось...». Був складений протокол про адміністративне правопорушення КХ № 0098944 за ст. 173 КУпАП про притягнення ОСОБА_1, як особи, винної у спричиненні пошкоджень автомобілю НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності.

Висновком про відсутність кримінального правопорушення від 08.06.2015 р. начальник Ірпіньського MB ГУМВС України в Київській області повідомив ТДВ «ВіДі-Страхування» про необхідність притягнення відповідача до адміністративної відповідальності заст. 173 КУпАП. Однак, отримати відповідну постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої КУпАП, з невідомих причин та обставин не вдалося. Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується також, наданими ним поясненнями від 08.06.2015 року, результаті якого був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2. Вказує, що власник пошкодженого автомобіля марки «Toyota Corolla», звернувся із заявою про отримання страхового відшкодування, у звязку із чим було сплачено на його користь 14 509, 37 грн. Заходи з боку ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» відносно відповідача з приводу добровільної компенсації витрат позитивних результатів не дали. Тому просить стягнути із відповідача на користь ТДВ «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» кошти в розмірі понесених витрат 14 509, 37грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявився, повідомлений був належним чином, про причини неявки суду не сповістив.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до письмових пояснень громадянина ОСОБА_1, які прийняв ДІМ Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області старший лейтенант ОСОБА_3 «14.05.2015 року близько 01:20 год. він знаходився в м. Буча по вул. Енергетиків та перебував у сильному алкогольному спянінні. Проходячи поблизу буд. 19-а з невідомим йому чоловіком виник конфлікт, який перетворився у бійку. Бійка відбулась поблизу автомобіля «Тойота Корола». В результаті він локтем ненавмисно вдарив в переднє ліве скло, яке розбилось...». Був складений протокол про адміністративне правопорушення КХ № 0098944 за ст. 173 КУпАП про притягнення ОСОБА_1, як особи, винної у спричиненні пошкоджень автомобілю НОМЕР_2 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння в тому числі транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно, висновку про відсутність кримінального правопорушення від 08.06.2015 р. начальник Ірпіньського MB ГУМВС України в Київській області повідомив ТДВ «ВіДі-Страхування» про необхідність притягнення відповідача до адміністративної відповідальності заст. 173 КУпАП. Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується також, наданими ним поясненнями від 08.06.2015 року, про обставини в результаті яких був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2. Власник пошкодженого автомобіля марки «Toyota Corolla», звернувся із заявою про отримання страхового відшкодування, у звязку із чим було сплачено на його користь 14 509, 37 грн.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За правилами ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Оскільки було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення страхового відшкодування шкоди, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 88, 197, 213, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» суму відшкодування шкоди в розмірі 14 509, 37 грн. (чотирнадцять тисяч пятсот дев'ять гривень тридцять сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» та судовий збір в сумі 1378 грн. (тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 11 грудня 2017 року.

Повний текст рішення буде виготовлений 16 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в установленому законодавством порядку протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Відповідач може подати письмову заяву до Ірпінського міського суду Київської області про перегляд заочного рішення протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.Ф. Карабаза