У х в а л а

іменем україни

23 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року заяву ОСОБА_4 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 грудня 2014 року задоволено.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 03 грудня 2014 року в справі №1853/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості (м. Київ, третейський суддя Ярошовець В.М.) скасовано.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвали судів і відмовити у задоволенні заяви, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявник є споживачем банківських послуг, спір виник щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом, а тому третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» справа про стягнення заборгованості з позичальника не підвідомча.

Згідно ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні вимоги містяться в п. 1 ч. 3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди».

Законом України № 2983-VI від 03 лютого 2011 року Закон України «Про третейські суди» частину 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено п. 14, відповідно до якого з компетенції третейського суду виключено можливість вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Така правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі 6-187цс15.

Доводи скарги про те, що заявником пропущено строк звернення до компетентного суду із заявою про скасування рішення третейського суду необґрунтовані, оскільки банком не спростовані доводи заявника про неотримання ним копії оскаржуваного рішення третейського суду та про ознайомлення його представника з матеріалами справи у третейському суді лише у липні 2016 року.

Оцінка поважності пропуску строку відбулась з дотриманням норм ст. 212 ЦПК України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів і апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку на оскарження рішення третейського суду.

Зі змісту ухвал і доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак