У Х В А Л А

17 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І., Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2016 року та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним та скасування рішення та державного акта на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від

16 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2016 року, в задоволенні позову

ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 10 травня 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відхилив, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2016 року залишив без змін.

8 серпня 2017 року до Верховного Суду України звернувся

ОСОБА_4 із заявою про перегляд ухвалених у справі рішень з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На підтвердження доводів заявник надав постанову Верховного Суду України від 1 липня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися суди апеляційної й касаційної інстанцій, виходив з недоведеності позивачами порушення їх прав при наданні в приватну власність ОСОБА_6 спірної земельної ділянки.

У наданій для порівняння постанові Верховного Суду України від

1 липня 2015 року міститься висновок про те, що оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

У справі, в якій прийнято надану заявником для порівняння постанову та у справі, рішення в якій просить переглянути заявник, встановлено різні фактичні обставини.

Підстави для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному в указаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, відсутні.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Хотівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання недійсним та скасування рішення та державного акта на земельну ділянку за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 травня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 15 вересня 2016 року та рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 червня

2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко