Провадження №2/263/2482/2017
У Х В А Л А

29 листопада 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення сплаченої суми за товар та стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, повернення сплаченої суми за товар та стягнення неустойки.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення даного позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

На доведення вимог, позивачем наданий витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 листопада 2017 року № 104226820, відповідно до якого квартира за адресою: АДРЕСА_1, на праві приватної власності належить ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України сторони для розгляду заяви про забезпечення позову не викликались.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 1 статті 52 ЦК України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує, що між сторонами виник спір з приводу захисту прав споживачів щодо стягнення вартості телевізора у розмірі 44800 грн. та неустойки за затримання усунення його недоліків 47936 грн., тому приходить до висновку, що існує реальна загроза виникнення чи утруднення виконання можливого рішення суду про у майбутньому, з огляду на ціну позову, даних про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

Також частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а тому необхідно накласти арешт на квартиру в межах ціни позову щодо вимог майнового характеру.

При цьому суд враховує, що таке забезпечення позову, як накладення арешту не порушує інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, ст. 293 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2009 року №1301, у межах ціни позову, яка становить 92736 грн.

Копію ухвали направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Музика