Справа №484/1241/17 29.08.2017 290817 29.08.2017
Провадження №22-ц/784/1886/17 Головуючий по першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
У Х В А Л А

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Лівшенку О.С.,

за участю представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу

приватного сільськогосподарського підприємства Ім. Т. Г. Шевченка

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2017 року

за позовом ОСОБА_5 до приватного сільськогосподарського підприємства Ім. Т.Г. Шевченка про визнання недійсною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

27 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства Ім. Т.Г. Шевченка ( далі - ПСП Ім. Т.Г. Шевченка) про визнання недійсною угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2016 року за ним визнано право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9 га, 0,77 га, 0,14 га та 0,01 га в межах території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 22 квітня 2012 року та рідного брата ОСОБА_7.

В даний час він має намір самостійно обробляти належні йому на праві власності земельні ділянки.

Однак виявилось, що земельні ділянки площею 4,9 га, кадастровий номер :07:000:0449, та площею 0,77 га, кадастровий номер :01:000:0352, перебувають в оренді ПСП Ім. Т.Г. Шевченка на підставі Угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12 січня 2009 року, підписаної 18 вересня 2012 року між його матірю та відповідачем.

Право оренди зареєстровано 11 грудня 2012 року в Книзі державної реєстрації договорів оренди землі за номером 03276 строком на 10 років.

Посилаючись на те, що станом на 18 вересня 2012 року його мати ОСОБА_6 вже померла, а він як спадкоємець дану угоду не підписував, оскільки на той час ще не оформив свої спадкові права, просив визнати вищезазначену Угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12 січня 2009 року, підписаної 18 вересня 2012 року недійсною.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2017 року позов задоволено. Постановлено: визнати недійсною угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12 січня 2009 року, зареєстрованого 07 вересня 2009 року за номером 44, укладену 18 вересня 2012 року між ОСОБА_6 та приватним сільськогосподарським підприємством Ім. Т.Г. Шевченка, зареєстровану 11 грудня 2012 року в Книзі державної реєстрації договорів оренди землі за номером 03276, щодо оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастрові номери :07:000:0449 та :01:000:0352. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПСП Ім. Т.Г. Шевченка, посилаючись на прийняття судом першої інстанції рішення на підставі висновків, що не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, просило про його скасування та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є, зокрема, недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

У пунктах 2, 8 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, зазначено про те, що судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4,10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК. Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 12 січня 2009 року між ОСОБА_6 (орендодавець) та ПСП ім. Т. Г. Шевченка (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надала, а орендар прийняв в строкове платне користування (оренду) строком на пять років земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, кадастровий номер :01:000:0352, :07:000:0449, загальною площею 5,67 га.

Договір зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Синюхинобрідській сільській раді 07 вересня 2009 року, реєстр № 44 ( а.с.17-19).

За актом приймання-передачі від 07 вересня 2009 року ОСОБА_6 передала, а ПСП ім. Т.Г. Шевченка прийняло в користування земельну ділянку в натурі (на місцевості) загальною площею 5,67 га ( а.с.20).

За змістом статті 25 ЦК України здатність фізичної особи мати цивільні права та обов'язки є правоздатністю. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними; цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання;обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

22 квітня 2012 року ОСОБА_6 померла ( а.с.45).

Отже, з цього часу її цивільна правоздатність та дієздатність припинена.

Між тим, угодою від 18 вересня 2012 року про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12 січня 2009 року, зареєстрованою 07 вересня 2009 року за № 44, в якій орендодавцем зазначено ОСОБА_6, а орендарем - ПСП ім. Т.Г. Шевченка, останній прийняв в строкове платне користування (оренду) строком на 10 років, тобто до 30 листопада 2024 року, земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які розташовані на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та мають кадастрові номери :01:000:0352, :07:000:0449, загальною площею 5,67 га, у тому числі ріллі богарної 4,9 га, ріллі зрошуваної 0,93 га. Договір зареєстровано у Книзі державної реєстрації договорів оренди землі 11.12.2012 р. № 03276 ( а.с. 21-23).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 вересня 2016 року, крім інших, за ОСОБА_5 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 та брата ОСОБА_7 на земельні ділянки площею 0.14 га,0.01 га, 4.90 га та 0.77 га, що розташовані на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, право власності на які посвідчено державними актами на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 606652, ЯГ № 606651, ЯГ № 606650 ЯГ та № 606649 відповідно, виданими Первомайською районною державною адміністрацією 12 червня 2007 року( а.с.6-7).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80860672 від 21лютого 2017 року, земельні ділянки площею 4,8979 га кадастровий номер :07:000:0449 та площею 0,7669 га, кадастровий номер :01:000:0352, що розташовані на території Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, належать на праві приватної власності ОСОБА_5О.(а.с.8-15).

Як вбачається з листа Відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 29-14.05-0.5-950/0/2-17 від 27 березня 2017 року, належні ОСОБА_6 на праві власності земельні ділянки кадастровий номер :01:000:0352 площею 0,77 га, :07:000:0449, площею 4,9 га перебувають у користуванні відповідача ( а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що укладення 18 вересня 2012 року угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 12 січня 2009 року між ОСОБА_6 та приватним сільськогосподарським підприємством Ім. Т.Г. Шевченка, та її реєстрація 11 грудня 2012 року відбулися після смерті ОСОБА_6, тобто після припинення її цивільної правоздатності, а отже на момент вчинення правочину сторона договору - ОСОБА_6 не мала цивільної дієздатності, що в свою чергу виключає будь-яке її волевиявлення на укладення оспорюваної угоди.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Твердження апелянта про те, що належним доказом наявності чи відсутності волевиявлення ОСОБА_6 на укладання спірної угоди може бути висновок судової почеркознавчої експертизи, за вказаних обставин є безпідставними, оскільки і підписання, і реєстрація спірної угоди відбулися після смерті орендодавця, тобто після припинення цивільної правоздатності та дієздатності останньої.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 за життя могла поставити свій підпис на даній угоді є припущенням відповідача, жодними належними та допустимими доказами вказане не підтверджується, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Оскільки з матеріалів справи та змісту апеляційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства Ім. Т. Г. Шевченка відхилити, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу протягом 20 днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М.Базовкіна

ОСОБА_8