АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2392/17 Справа № 203/1722/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Бараннік О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2017 рік серпень 03 дня Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Бараннік О.П.,

суддів - Пономарь З.М., Посунся Н.Є.,

при секретарі - Бондаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя Аліса Віталіївна, Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_10, про визнання правочинів недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_11, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко Сергій Вячеславович, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя Аліса Віталіївна, про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення до житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітня 2016 року ОСОБА_12 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_13 та ОСОБА_14, який не однократно уточнюючи, остаточно просив визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. 23.03.2016 року за реєстровим номером 192 та рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 28895922 від 23.03.2016 року, номер запису про право власності 13833657, за яким було набуто право власності відповідачем ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір дарування серії НАТ № 973449, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. 01.04.2016 року за реєстровим номером 214 та рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 29053170 від 01.04.2016 року, номер запису про право власності 13975350, з яким було набуто право власності ОСОБА_5 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу серії НАТ № 049711, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. 16.04.2016 року за реєстровим номером 186 та рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 29285641 від 16.04.2016 року, номер запису про право власності 14194889 за яким було набуто право власності ОСОБА_6 та визнати недійсним договір купівлі-продажу серії НАТ № 049780, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_15, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. 25.05.2016 року за реєстровим номером 276 та рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер 29755266 від 25.05.2016 року, номер запису про право власності 14662825, за яким було набуто право власності ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 посилався на те, що 15 грудня 2015 року померла його мати ОСОБА_16, яка за час свого життя 19 березня 2003 року склала на його ім'я заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_17 за реєстровим номер 1034, і відповідно якого квартира АДРЕСА_1, до перейменування вулиця Мініна, є спадковим майном.

Однак, після звернення позивача з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, йому стало відомо про те, що спадкова квартира за підробленими документами спочатку була відчужена його сином ОСОБА_7 ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 23.03.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В.. Потім квартира відійшла за договором дарування, посвідченому приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. 01.04.2016 року за реєстровим номером 214 від ОСОБА_4 до ОСОБА_5, після цього за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. 16.04.2016 року від ОСОБА_5 квартира перейшла до ОСОБА_6, від якого за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. 25.05.2016 року перейшла до ОСОБА_2 та стала її власністю.

Посилаючись таким чином на зазначені обставини, а також на те, що спірна квартира була відчужена в період строку для прийняття спадщини та за підробленими документами, позивач вимушений був звернутись з даним позовом до суду.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою, в якій посилаючись на те, що вона являється добросовісним набувачем права власності на спірну квартиру, оскільки не знала і не могла знати про те, що спірне житлове приміщення продавалась на якихось нібито незаконних підставах, так як законність правовстановлюючих документів на цю квартиру перевірялась двома нотаріусами, і які в них не визвали жодного сумніву, просила зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_11 не чинити їй перешкод у користуванні спірною квартирою, яка є її власністю, та вселити її до неї.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 березня 2016 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. за реєстровим номером 192 визнано недійсним. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 О.С., а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення до житлового приміщення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи, просила його скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визнання договору купівлі-продажу спірної квартири від 23 березня 2016 року недійсним та в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо усунення перешкод у користуванні спірної квартирою та вселенні її до неї - скасуванню з послідуючим ухваленням у скасованій частині нового рішення, виходячи з наступного.

Визнаючи договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 березня 2016 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 недійсним, суд першої інстанції посилався на те, що продавець вказаного житлового приміщення ОСОБА_11 права власності на нього не мав, оскільки використовував підроблене свідоцтво про право власності на житло від 18 червня 1999 року, а тому у відповідності до положень частини першої та другої статті 234 ЦК України такий договір є фіктивним, як вчинений без наміру створення правових наслідків.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можливо, оскільки він зроблений поверхово, без належного з'ясування дійсних обставин та зібраних доказів по справі, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право власності на житло від 18 червня 1999 року, за яким відповідач ОСОБА_11 є власником спірної квартири АДРЕСА_1), і на підставі якого 23 березня 2016 року між ним та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, за яку покупцем ОСОБА_4 було сплачено по цьому договору 249 148 гривень, є чинним, ніким із сторін не оскарженим та не визнаним в установленому законом порядку підробленим документом.

Таким чином, з огляду на викладене, а також на те, що за положеннями статті 234 ЦК України, на підставі якої судом першої інстанції було визнано договір купівлі-продажу від 23 березня 2016 року недійсним, фіктивним можна визнати правочин тільки за умови, якщо хоча б одна сторона цього правочину діяла без наміру створити юридичні наслідки, чого за вищевикладених обставин стверджувати не можливо, висновки суду першої інстанції про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. за реєстровим номером 192, є передчасними та такими, які не є достатніми і беззаперечними для визнання договору купівлі-продажу від 23 березня 2016 року недійсним.

В той же час, оскільки в подальшому спірна квартира АДРЕСА_1 в установленому законом порядку за договором купівлі-продажу від 05.05.2016 року була придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_6 за 80 000 гривень, в силу чого вона є добросовісним її набувачем, і витребування якої від ОСОБА_2 можливе лише з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, але що судом першої інстанції належними чином не було враховано при постановці рішення суду, таке рішення не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 23 березня 2016 року недійсним та про зобов'язання ОСОБА_12 разом з його сином ОСОБА_11 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні вказаним житловим приміщення з вселенням її до нього.

Що стосується інших вимог ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування від 01 квітня 2016 року та купівлі-продажу спірної квартирі від 16 квітня 2016 року, то за вищевикладених обставин, вони також задоволені бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_12 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 23 березня 2016 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Дроботя А.В. 23 березня 2016 року за реєстровим номером 192 - відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_18 та ОСОБА_11 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року змінити в частині обґрунтування.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але на нього може бути принесена касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :