Справа № 346/860/16-ц
Провадження № 6/346/265/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю секретаря: Вербіщук О.Д.,

представника Коломийського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області подання державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 звернулась до суду з даним поданням в обґрунтування якого зазначає, що на виконанні у Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий лист, виданий Коломийським міськрайонним судом по справі № 346/860/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 -102 482 грн.65 коп. заборгованості за договором позики від 01.09.2012 року та три проценти річних від простроченої суми за період з 01.09.2013 року до 01.02.2016 року в загальному розмірі 7 430 грн. Вказує, що постановою державного виконавця від 19.10.2017 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищезгаданого виконавчого листа. Державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду та було вжито наступні заходи примусового виконання рішення суду, а саме: винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, постановою від 19.10.2017 року накладено арешт на майно боржника, постановою від 23.10.2017 року накладено арешт на кошти боржника. Вказує, що боржник ухиляється від виконання рішення суду на виклики державного виконавця не з'являється. Державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України до виконання ним зобовязань по виконавчому листі про стягнення 102 482 грн.65 коп. боргу та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 7 430 грн. на користь ОСОБА_4

Представник Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судовому засіданні вимоги подання підтримала та просить його задоволити.

Предстввник стягувача пояснив, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Суд, заслухавши представникаКоломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, представника стягувача, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Статтею 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно із ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення, або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право вільного пересування також передбачено ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Згідно положень даного закону, зокрема статті 6, громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках; якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов'язань; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

З огляду на значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Як вбачається, з виконавчого листа, виданого Коломийським міськрайонним судом по справі № 346/860/16-ц вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 -102 482 грн.65 коп. заборгованості за договором позики від 01.09.2012 року та три проценти річних від простроченої суми за період з 01.09.2013 року до 01.02.2016 року в загальному розмірі 7 430 грн. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань по сплаті даної заборгованості, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Однак, державним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_3 від виконання вказаних зобов'язаннь.

Крім цього, звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження вказаного конституційного права.

Документальних чи інших даних про те, що ОСОБА_3 має намір виїхати за межі України і таким чином ухилитись від виконання зобов'язань по сплаті вказаної заборгованості, відділ ДВС не надав. Крім того, не відібрано пояснення у боржника.

Таким чином, у суду немає підстав для висновку про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що подання безпідставне, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, ОСОБА_3 призведе до порушення статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 33 Конституції України. Тому, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 33 Конституції України, керуючись ст. 441ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання - державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України до виконання ним зобов'язань по виконавчому листі про стягнення 102 482 грн.65 коп. боргу та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 7 430 грн. на користь ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Бирич Н. В.