У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання права спільної сумісної власності та зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання права спільної сумісної власності та зняття арешту з майна.

Частиною 1 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі вимоги передбачені ст.ст.119, 120 ЦПК України. А саме, в позовній заяві має містись посилання зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

Пунктом 1.2.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлюється розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, пунктом 1.1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлюється розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, що становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ч.3 ст.6 цього Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру та вимогу майнового характеру. До матеріалів позовної заяви позивачем приєднано квитанцію № від 02.11.2017 року про сплату судового збору в розмірі 1280,0 грн., тобто по 640,0 грн. за кожну із вимог.

Визначаючи розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру позивач враховує вартість спірної квартири, визначено у п.3 договору купівлі-продажу квартири від 15.12.2006 року в розмірі 52200,00 грн.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам не нижче його балансової вартості.

Проте позивачем не визначено дійсної вартості спірного нерухомо майна та відповідно і ціну позову, матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо вартості спірного майна право власності на просить визнати позивач, станом на момент звернення до суду.

Частиною 2 статті 80 ЦПК України визначено, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи, що на момент пред'явлення позовної заяви встановити точну вартість спірного майна неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Таким чином, суд попередньо визначає розмір судового збору 3000,0 грн., а тому, з врахування сплаченого судового збору в розмірі 640 гривень, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 2360,00 гривень.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УК у м.Ужгороді/м.Ужгород, МФО 812016, , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002, код бюджетної класифікації 22030101, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Відповідно до п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів звязку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, ціну позову, сплатити судовий збір. Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму ВССУ №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно позовної заяви позивач заявляючи вимоги до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, просить визнати право спільної сумісної власності та зняти арешт з належної йому на праві власності квартири, які накладені третьою особою. При цьому, позивач не вказує, які саме вимоги ним ставляться до відповідача ОСОБА_4.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід уточнити спосіб захисту та привести вимоги позову в цій частині у відповідність до норм чинного законодавства України.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що рішеннями Ужгородського міськрайонного суду та апеляційного суду Закарпатської області встановлено що позивач є власником спірного майна. Разом з тим, позивач до позовної заяви додає нечитабельні копії таких рішень. Позивачу необхідно надати належним чином завірену копію рішення суду першої інстанції, яке повинно бути підписане та скріплене гербовою печаткою суду згідно п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, та з відміткою про набрання рішенням законної сили.

Крім того, позивач звертаючись до суду з позовною заявою не зазначає, причин за якими державний виконавець не може зняти арешт з майна, не вказує підстави такої неможливості, а також не вказує чи закінчено виконавче провадження в межах якого накладався арешт на майно.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. ст.119, 120 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст.121, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачів Ужгородський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про визнання права спільної сумісної власності та зняття арешту з майна - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 14 листопада 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5