Справа №203/2830/17
Провадження №2/0203/1095/2017
21.11.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1, треті особи - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту,
02 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи - Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.04.2008 року між ЗАТ «ПУМб» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який був забезпечений договором іпотеки, укладеним з відповідачем. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно (домоволодіння та земельна ділянка), розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Згодом позивач набув право власності на предмет іпотеки. При спробі реалізації своїх прав позивач з'ясував, що на спірне майно накладено низку арештів. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про звільнення іпотечного майна з-під арештів (а.с.а.с. 4 - 9, 24, 26, 36, ).
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.
Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Представники третіх осіб до суду також не з'явилися, були повідомлені належним чином.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 22.04.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який був забезпечений іпотечним договором від 22.04.2008 року №6295280, укладеним з відповідачем. Предметом договору іпотеки стало нерухоме майно (домоволодіння загальною площею 471,0 м2, земельна ділянка площею 0,0585 га), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 10 - 12).
Згодом у зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 та відповідачем обов'язків з повернення позичених коштів позивач звернув стягнення на предмет іпотеки і набув на нього право власності (а.с. 13).
При спробі реалізації права власності позивач з'ясував, що на спірне майно накладено низку арештів (а.с.а.с. 13 - 16), а саме:
-24 червня 2009 року - постанова про відкриття виконавчого провадження, ухвалена Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160173);
-24 червня 2009 року - постанова про відкриття виконавчого провадження, ухвалена Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160087);
-05 березня 2010 року - постанова про відкриття виконавчого провадження №17872162, ухвалена Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160178);
-05 березня 2010 року - постанова про відкриття виконавчого провадження №17872162, ухвалена Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160097);
-24 січня 2014 року - постанова №41587784, ухвалена відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (запис про обтяження №17160069).
Відповідно до частини першої статті 33 Закону України від 05.06.2003 року №898-ІV «Про іпотеку» (далі - Закон №898-ІV) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.
З матеріалів справи вбачається, що скористався приведеною нормою, набувши право власності на іпотечне майно.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 32 Закону України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.
У відповідності з частиною першою статті 52 Закону №606-ХІV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.
Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону №606-ХІV).
Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону №606-ХІV, відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.
Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону №898-ІV (частина восьма статті 54 Закону №606-ХІV).
При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями статті 1 Закону №898-ІV іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першої статті 33 Закону №898-ІV.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.
Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону №898-ІV).
Частиною шостою статті 3 Закону №898-ІV визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону №898-ІV пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 09.04.2014 року №38963293 (справа №6-13цс14), яка відповідно до статті 3607 ЦПК є обов'язковою для суду.
Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 8 000,00 грн. (а.с.а.с. 31, 41).
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» до ОСОБА_1, треті особи - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Звільнити з-під арештів нерухоме майно, розташоване у місті Дніпрі (колишня назва - місто Дніпропетровськ), на вулиці Русанівській, 45 (домоволодіння загальною площею 471,0 м2, земельна ділянка площею 0,0585 га), що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Перший Український Міжнародний банк», накладених:
-24 червня 2009 року - постановою про відкриття виконавчого провадження, ухваленою Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160173);
-24 червня 2009 року - постановою про відкриття виконавчого провадження, ухваленою Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160087);
-05 березня 2010 року - постановою про відкриття виконавчого провадження №17872162, ухваленою Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160178);
-05 березня 2010 року - постановою про відкриття виконавчого провадження №17872162, ухваленою Кіровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (запис про обтяження №17160097);
-24 січня 2014 року - поста новою №41587784, ухваленою відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (запис про обтяження №17160069).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» (код ЄДРПОУ - 14282829) компенсацію судових витрат у сумі 8 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 23 листопада 2017 року.
Суддя М.О. Католікян