Справа № 453/845/17
№ провадження 2/453/500/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2017 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Микитина В.Я.,

секретаря Корнута Т.Б.,

позивача ОСОБА_1,

та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом та за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 в особі належним чином уповноваженого представника за довіреністю ОСОБА_2, 02.08.2017 року звернувся у суд із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 130,5 кв. м., житловою площею 64,8 кв. м. (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з господарськими будівлями, а саме: сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Б), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою В), сараєм (позначений у технічному паспорті літерою Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті під літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою З), літньою кухнею (позначеною у технічному паспорті літерою Є), гаражем (позначеним у технічному паспорті літерою Л), колодязем (позначеним у технічному паспорті літерою К), огорожею № 1 та № 2, хвірткою № 3, розташований у АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за заповітом після смерті ОСОБА_10., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги мотивує тим, що його батьки за життя володіли вказаним вище домоволодінням, однак таке право не було зареєстроване у встановленому порядку. Це пов'язано з тим, що житловий будинок побудований батьками ще у 1956-1960 роках. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і заповіту не складав. Вони з матір'ю спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_10. прийняли у встановленому законом порядку. Матір померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Спадкоємцями за законом після смерті батька є він та його брати і сестра, які спадщину у встановленому законом порядку не прийняли, відмовились від її прийняття. Спадкоємцем за заповітом після смерті матері є він. Інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку у спадковому майні і таких, які прийняли спадщину у встановленому порядку, немає. Таким чином, на даний час він є єдиним спадкоємцем прав та обов'язків, котрі залишились після смерті батька та матері, у тому числі і права на спірне домоволодіння у цілому, однак оформити таке право на нього він не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно та реєстрації права власності на таке нерухоме майно. З огляду на вказане, отримавши відмову державного нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, пов'язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, він був змушений звертатися за захистом своїх спадкових прав до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його належним чином уповноважений представник за довіреністю ОСОБА_2 у судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду справи від нього надійшла заява вх. № 3712 від 18.08.2017 року, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, а при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду справи від нього надійшла заява вх. № 3696 від 17.08.2017 року, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, а при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_5. у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду справи від нього надійшла заява вх. № 3712 від 18.08.2017 року, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, а при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, однак до початку судового розгляду справи від нього надійшла заява вх. № 3711 від 18.08.2017 року, в якій вказав, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, а при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилася, однак до початку судового розгляду справи від неї надійшла заява вх. № 3784 від 22.08.2017 року, в якій вказала, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, а при ухваленні рішення у справі покладається на розсуд суду. Справу просив розглянути без її участі.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Волосянківська сільська рада Сколівського району Львівської області явку компетентного представника у судове засідання не забезпечила, однак перед початком судового розгляду справи по суті від третьої особи надійшло клопотання вх. № 3710 від 18.08.2017 року, в якому така при вирішенні спору поклалася на розсуд суду, а розгляд справи просила проводити без участі представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, давши належу оцінку доказам по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Чинний ЦК України вступив у дію 01.01.2004 року. Відповідно до п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень вказаний ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої «Спадкове право» ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Судом встановлено, що батько позивача - ОСОБА_8 після смерті якого він має намір оформити спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і такий факт стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 20.07.2007 року Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області.

Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Заповіту спадкодавець ОСОБА_8. не складав.

Мати ж позивача - ОСОБА_10., після смерті якої він також має намір оформити спадщину, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області 25.12.2014 року.

Аналогічно, спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

За життя, а саме 10.04.2013 року, спадкодавець ОСОБА_10. склала заповіт, згідно якого остання належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 заповіла своєму синові - ОСОБА_1 (позивачу у справі). Зазначений заповіт був належним чином посвідчений уповноваженою посадовою особою органу місцевого самоврядування, він до дня смерті спадкодавця ОСОБА_10. не змінений і не скасований.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 вказаного Кодексу діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, а також його батьки, мають право на спадкування у першу чергу за законом.

Як уже йшлося вище, ОСОБА_5. та ОСОБА_1 були дружиною та сином спадкодавця ОСОБА_8, а тому обоє є спадкоємцями першої черги після його смерті за законом.

Позивач та його покійна мати постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується відміткою про реєстрацією позивача у його паспорті громадянина України, а також довідкою Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області № 1291 від 20.07.2017 року, а, відтак, прийняли спадщину. Вони також у встановлені законом порядку та строки не відмовлялися від неї.

Встановлено й те, що позивач після смерті батька надалі залишився проживати у спірному домоволодінні, у тому числі і проживав там станом на дату смерті матері, проживає там і до цього часу.

Що стосується відповідачів, то вони у встановлені законом порядку та строки спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_8 не прийняли, відмовилися від неї на користь свого брата (позивача у справі). Не прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_10. й ті відповідачі, котрі могли б претендувати на обов'язкову частку у майні незалежно від змісту складеного нею заповіту.

Детально перевіряючи права та обов'язки, які належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок їх смерті, а також входили до складу спадщини, зокрема прав на домоволодіння, розташоване у АДРЕСА_1, що є предметом спору у межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

Зокрема, розмежовуючи під час вирішення спору час і підстави виникнення права власності у спадкодавців, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України, судом з'ясовано, що відповідне свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння відсутнє, реєстрація такого домоволодіння не здійснювалась в силу незнання спадкодавцями відповідних прав та обов'язків з вказаного приводу.

Так, з копії технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого на замовлення позивача ФОП ОСОБА_9 25.07.2017 року вбачається, що вказаний будинок збудований у 1956 році. Житловий будинок позначений у технічному паспорті літерою А-1 загальною площею 130,5 кв. м., з підвалом (позначений у технічному паспорті літерою «а»), верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а1»), ганком (позначений у технічному паспорті літерою «а2») та з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В, Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою З), літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Є), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Л), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К), огорожею № 1, № 2 та хвірткою № 3. Такий будинок у цілому не являється самочинним будівництвом і відповідна відмітка з вказаного приводу на технічному паспорті відсутня. Інформація про забудовника також відсутня.

Разом з тим, судом встановлено, що забудовниками спірного домоволодіння являлися спадкодавці за час перебування у шлюбі, які також у 1990-1991 роках провели реконструкцію вказаного будинку. Зазначений факт стверджується довідкою, виданою Волосянківською сільською радою Сколівського району Львівської області 24.07.2017 року за вих. № 1297.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, у даному випадку, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів.Якщо право власності на спірне домоволодіння, незважаючи на відсутність свідоцтва про право власності, підтверджувалося належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, як про це стверджують сторони, то орган місцевого самоврядування в особі Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області зобов'язаний видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом також встановлено, що, незважаючи на внесення записів у погосподарську книгу, спадкодавці своє право власності в органах БТІ не зареєстрували (не оформили). Разом з тим, вже згадана вище Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відтак, при вирішенні питання щодо визнання права власності на спірне домоволодіння у порядку спадкування, суд оцінює наявність записів у погосподарській книзі та правомірність забудови земельної ділянки у сукупності з іншими доказами, зібраними у матеріалах справи, у тому числі виготовленого на замовлення позивача технічного паспорта на спірне домоволодіння, де відсутня відмітка про самочинне будівництво. Зазначені обставини повністю підтверджують право спадкодавців на спірне домоволодіння, яке не залежало від його реєстрації на момент здійснення забудови, а, у подальшому, спадкування на підставі закону та заповіту.

Судом також встановлено, що позивач, який прийняв спадщину у встановленому порядку, звертався до державного нотаріуса Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак одержав відмову у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність усіх необхідних правовстановлюючих документів, а також довідки Волосянківської сільської ради Сколівського району Львівської області про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві ОСОБА_8 та спадкодавцеві ОСОБА_10.. Після вчинення вказаних дій позивач звернувся до суду.

Позивач вправі успадкувати усі права спадкодавців у межах заявлених позовних вимог, оскільки інших спадкоємців після їх смерті, які б у встановленому порядку прийняли спадщину, немає.

На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 130,5 кв. м., житловою площею 64,8 кв. м., допоміжною площею 65,7 кв. м., (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з підвалом (позначений у технічному паспорті літерою «а»), верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а1»), ганком (позначений у технічному паспорті літерою «а2») та з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В, Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою З), літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Є), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Л), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К), огорожею № 1, № 2 та хвірткою № 3, розташований по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за заповітом після смерті матері ОСОБА_10., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10-11, 62, 64, 79, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 130,5 кв. м., житловою площею 64,8 кв. м., допоміжною площею 65,7 кв. м., (позначений у технічному паспорті літерою А-1) з підвалом (позначений у технічному паспорті літерою «а»), верандою (позначена у технічному паспорті літерою «а1»), ганком (позначений у технічному паспорті літерою «а2») та з господарськими будівлями - трьома сараями (позначені у технічному паспорті літерами Б, В, Д), вбиральнею (позначена у технічному паспорті літерою Г), погребом (позначений у технічному паспорті літерою З), літньою кухнею (позначена у технічному паспорті літерою Є), гаражем (позначений у технічному паспорті літерою Л), колодязем (позначений у технічному паспорті літерою К), огорожею № 1, № 2 та хвірткою № 3, розташований по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та за заповітом після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин