Справа № 214/2556/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 серпня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

при секретареві - Печарник З.І.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, з якого вбачається, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2015 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини на даний час не має.

Вказала, що сімейне життя сторін припинилось з серпня 2015 року. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і поновленню не підлягає та просить суд даний шлюб розірвати.

У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, підтвердив, що з позивачем не проживає з березня 2017 року, вважає, що шлюб може бути збережено.

Суд вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позовна заява підлягає до задоволення.

У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5). Від сумісного проживання мають неповнолітню дитини, сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Спору про розподіл майна та місце проживання дитини на даний час не має.

Ухвалою суду від 29 червня 2017 року сторонам надавався строк для примирення до 31 липня 2017 року, однак за цей час сторонами буд-яких дій, направлених на примирення та збереження сім'ї, зроблено не було.

Згідно п.10 роз'яснень ППВС України №11, від 21.12.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч.ч.3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Шлюбні відносини між сторонами припинені.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася.

Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їхньої дитини.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_2, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110-113,115 СК України, ст. ст.7,8,10,11,60, 212-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28 травня 2015 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 135, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати. Прізвище дружини після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту винесення поданням апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Гринь