Справа № 452/2054/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" серпня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Галина В.П.,

при секретарі Бендик Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Підгайчики Самбірського району Львівської області померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті на майно, яке належало їй на праві власності відкрилася спадщина, а саме: на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія НОМЕР_1.

При житті, 11.08.2005 року мати позивача склала заповіт, посвідчений секретарем Підгайчицької сільської ради, яким земельну частку (пай) заповіла своєму синові ОСОБА_1. Спадкоємців до обов'язкової частки немає.

Будучи спадкоємцем майна матері по заповіту, позивач звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадкове майно. Однак, державний нотаріус роз'яснив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки представлений позивачем сертифікат є старого зразка і так як ОСОБА_3 при житті не виготовила сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка, то видати на підставі пред'явленого сертифікату свідоцтво про право на спадщину не можна. Інших перешкод в оформленні права власності немає.

Окрім цього, сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) землю серія НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_3, а померла ОСОБА_3, тому постає питання про належність померлій даного сертифікату.

Мати позивача, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Підгайчики Самбірського району Львівської області. На даний час не збереглося актового запису про її народження.

У різних документах матері, вона була записана по-різному. Документи, які б підтвердили зміну прізвища матері відсутні, оскільки при житті ОСОБА_3 прізвища не змінювала. Дані помилки були допущені службовою особою при заповненні бланків документів.

На думку позивача, він, будучи спадкоємцем майна матері за заповітом, який прийняв спадщину, має право на набуття у власність, належного померлій права на середню земельну частку (пай), а тому з врахуванням наведеного просить суд задовольнити поданий ним позов.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, подав заяву про підтримання позову у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заявлений позивачем позов із обставин викладених у позовній заяві та просила його задовольнити.

Представник відповідача Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не з'явився, представлено заяву про розгляд справи у відсутності представника і підтримання позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 23.09.2005 року відомо, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 років в с.Підгайчики, Самбірського району, Львівської області. ( а.с. 6 ).

Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 48437175 від 17.07.2017 року відомо про реєстрацію спадкової справи, де спадкодавцем являється ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Підгайчики, Самбірського району, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.( а.с. 21).

Згідно дублікату заповіту посвідченого секретарем виконкому Підгайчиківської сільської ради Самбірського району від 11.08.2005 року відомо, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження, яким сертифікат на право власності на землю (середню земельну частку) серія НОМЕР_1, виданий Самбірським районним відділом земельних ресурсів 12.05.1997 року, заповіла своєму синові ОСОБА_1, 1951 року народження, що проживає в с. Підгайчики Самбірського району Львівської області. ( а.с. 7).

Як вбачається із копії Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1, вказаний сертифікат виданий ОСОБА_3, в тому, що на підставі розпорядження голови Самбірської РДА № 266 від 21 квітня 1997 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею1,62 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості. Земельна ділянка розташована на території с. Підгайчики Підгайчиківської сільської ради. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. ( а.с. 8).

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відомо, що за ОСОБА_3 зареєстрований сертифікат серії НОМЕР_1, виданий 12.05.1997 року розміром 1,62 ум.кад.га, на підставі розпорядження голови Самбірської РДА №266 від 21 квітня 1997 року. ( а.с 12).

Слід зазначити, що наведений Сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) землю серія НОМЕР_1 виданий на ім'я ОСОБА_3, а померла ОСОБА_3.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої не збігається з ім'ям, по -батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у паспорті чи свідоцтві про народження.

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У копіях пенсійного посвідчення та посвідчення до нагороди «Ветеран праці» мати позивача записана як «ОСОБА_3». ( а.с. 16-17).

Із копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_3 від 11.11.1959 року, відомо, що прізвище після одруження ОСОБА_3 записано «ОСОБА_3». ( а.с. 14).

Із списку осіб, які мали право на середню земельну частку (пай) вбачається, що моя мати позивача була внесена у списки осіб, котрі мають право на земельну частку (пай) під іменем «ОСОБА_3». ( а.с. 10 - 11).

Згідно довідки №742, виданої 20.07.2017 року Підгайчиківською сільською радою вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 - одна і та ж особа. ( а.с. 13).

Із копії будинкової книги, яка призначена для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1, розділ IV «прописка», відомо, що мати позивача записана як «ОСОБА_3». ( а.с. 18-20).

Враховуючи наведене слід прийти до висновку, що дані помилки у прізвищі померлої були допущені службовою особою при заповненні бланків документів.

Досліджені судом докази у їх сукупності дають підстави вважати незаперечним факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_1.

Установлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, оскільки дає підстави для визнання права власності.

Як вбачається із повідомлення Рудківської державної нотаріальної контори, однією з причин відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), є той факт що померла ОСОБА_3 не виготовила за життя сертифікат на земельну частку (пай) нового зразка. ( а.с. 9).

Відповідно до Постанови КМ України від 12.10.1995 року №801 якою затверджено форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) у сертифікаті повинно бути зазначено назва колективного сільськогосподарського підприємства член якого мав право на земельну частку та її вартість.

Згідно п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Отже, сертифікат на право на середню земельну частку може бути видано лише громадянину, який має право на середню земельну частку.

Так як особа, яка мала право на отримання сертифікату нового зразка померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть і спадкоємцеві на ім'я померлого, є неможливо.

У відповідності до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи усе вищенаведене в сукупності суд дійшов до висновку, що пред'явлений ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення в повному обсязі заявлених ним позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити належність ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельна частку) серія НОМЕР_1, виданого Підгайчиківською сільською радою 12.05.1997 року на ім'я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право на середню земельну частку (пай) площею 1,62 ум.кад.га, на території Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Підгайчиківською сільською радою 12.05.1997 року на підставі розпорядження голови Самбірської райдержадміністрації від 21 квітня 1997 року № 266, в порядку спадкування майна ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя