Справа № 349/1438/17
Провадження № 22-ц/779/1912/2017
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Рогатинської центральної районної лікарні про стягнення індексації заробітної плати за апеляційною скаргою Рогатинської центральної районної лікарні на рішення Рогатинського районного суду від 07 листопада 2017 року

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рогатинської центральної районної лікарні про стягнення 5730,69 грн. індексації заробітної плати.

Позов обґрунтований тим, що відповідач в порушення ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не нараховував та не виплачував позивачу індексацію заробітної плати за період з квітня 2014 року до серпня 2015 року.

Рішенням Рогатинського районного суду від 07 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Рогатинської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 01.04.2014 до 31.08.2015 в розмірі 2302 (дві тисячі триста дві) грн. 28 коп, з якої підлягає нарахуванню, утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету податок на доходи фізичної особи та інші обов'язкові платежі.

На дане рішення Рогатинська центральна районна лікарня подала апеляційну скаргу у якій зазначає, що рішення суду є незаконним, ухваленим при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Суд першої інстанції не врахував, що індексація заробітної плати працівникам проводиться відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових коштів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078. Після внесення змін статтю 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено частиною 6 і встановлено, що проведення індексації грошових коштів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Крім цього, п. 14 Прикінцевих положень Закону доручено КМУ за результатами першого півріччя 2015 року та з врахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. Пунктом 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що КМУ на 2015 рік затверджується особливий порядок проведення індексації грошових коштів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Однак, КМУ рішення про порядок проведення індексації заробітної плати та особливого порядку проведення індексації грошових доходів населення на 2015 рік не приймав, внаслідок чого грошові кошти на виплату індексації заробітної плати не виділялись.

09 грудня 2015 року КМУ прийняв постанову №1013, якою внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 року №1078. Цією постановою пункт 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення доповнено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових бюджетів усіх рівнів, бюджету ПФ України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Апелянт вважає, що з часу введення в дію нового порядку виплати індексації заробітної плати адміністрація лікувального закладу правильно керувалася діючим законодавства, тому за відсутності коштів з бюджету обґрунтовано не нараховував для позивача індексацію.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно довідки - розрахунку Рогатинської ЦРЛ від 08 листопада 2017 року за 2014 рік позивачу не нараховано і не виплачено 814,84 гривень індексації у зв'язку з недостатнім фінансуванням установи, у 2015 році не нараховано і не виплачено з цієї ж причини 1487,44 гривень індексації, а всього при вирахуванні соціального податку сума до виплати мала б становити 1830, 31 гривень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КЗпП України і ст. 33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати працівникам проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078.

Суд першої інстанції повинен був врахувати, що законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" який набрав чинності з 1 січня 2015 року внесено зміни у статтю 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та доповнено її частиною 6 такого змісту: проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

У пункті 14 Прикінцевих положень наведеного вище Закону від 28 грудня 2014 № 76-VIII доручено Кабінету Міністрів України за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що Кабінетом Міністрів України на 2015 рік затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Акти цивільного законодавства діють на майбутній час і не застосовуються до тих відносин, які виникли до набрання ними чинності, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Тому колегія суддів вважає, що у зв'язку із зміною законодавства щодо порядку індексації грошових доходів населення з 1 січня 2015 року з урахуванням джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів та за відсутністю бюджетних надходжень відповідач, як бюджетна установа не мав можливості виплачувати індексацію заробітної плати позивачу як працівнику лікарні. Такі обмеження у виплаті надбавки до заробітної плати були зумовлені економічною ситуацією в країні.

Позивач та його представник доводів відповідача щодо відсутності коштів для виплати індексації заробітної плати у 2015 році з відповідного бюджету не оспорювали.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що законодавством, а саме Законом України «Про індексацію грошових доходів населення" та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 протягом 2014 року не встановлювались обмеження щодо виплати працівникам індексації заробітної плати у зв'язку із фінансовими ресурсами відповідного бюджету, тому стягнення розміру індексації за 2014 рік визначено правильно. Посилання відповідача на відсутність коштів для виплати індексації заробітної плати працівнику у 2014 році при гарантії держави на виплату такої надбавки є порушенням законних прав працівника, які підлягають судовому захисту.

Згідно довідки - розрахунку Рогатинської ЦРЛ від 07 листопада 2017 року за 2014 рік позивачу не нараховано і не виплачено 814,84 гривень індексації без вирахування соціального податку, тому колегія суддів вважає, що зазначена сума правильно визначена судом для обов'язкового стягнення.

Ураховуючи доводи апелянта, встановлені обставини справи і відповідні правовідносини сторін колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про задоволення позову у частині стягнення індексації заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року проведено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду у цій частині не відповідають обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для відмови у позові у цій частині шляхом зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Рогатинської центральної районної лікарні задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 07 листопада 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення невиплаченої індексації заробітної плати змінити.

Стягнути з Рогатинської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 01 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 814,84 гривень.

У задоволенні вимог про стягнення індексації заробітної плати за період з січня 2015 року по серпень 2015 року відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко