Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-1691/94 Головуючий у 1-й інстанції: Колесник С.Г.
Провадження № 22-ц/778/1852/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Кухаря С.В.

ОСОБА_2

При секретарі Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Дніпровський районний у м. Запоріжжя відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Дніпровський районний у м. Запоріжжя відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_5, ОСОБА_3, Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області.

В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.1994року його оголошено померлим. Зазначене рішення було прийнято у звязку із тим, що ОСОБА_5 повідомила суду та правоохоронним органам недостовірну інформацію, а саме: те, що він звільнився з роботи та поїхав до своїх батьків в с. Огли Дербенського району Дагестану. Хоча насправді, влітку 1991 року, він познайомився з жінкою та почав з нею проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де проживає по теперішній час,продовжував офіційно працювати. Нікому із рідних він не повідомляв про своє місце проживання, бо не вважав це за потрібне і увесь цей час він повністю ігнорував та уникав будь-яких контактів із колишньою родиною.

Про оскаржуване рішення суду йому стало відомо лише 12.10.2016року.

Враховуючи вищевикладене просив суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.1994 року про задоволення заяви ОСОБА_5 про оголошення померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року заяву задоволено.

Скасовано рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.1994 року про задоволення заяви ОСОБА_5 про оголошення померлим ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 АССР, що постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_5.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу ,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.1994року по справі № 2-1691/1994р. за заявою ОСОБА_5 її чоловіка ОСОБА_5 МурадаМеджидовича 16.07.1954р.н., оголошено померлим. Рішення набрало законної сили 09 серпня 1994 року.

Зазначене рішення було прийнято у звязку із тим, що ОСОБА_4, покинув своє місце проживання, через бажання повернутися до родичів у с.Огні Дагестану, певний час перебував в розшуку.

За заявою ОСОБА_4 ОСОБА_6, ОСОБА_4 знаходився у розшуку, проте оскільки його місце знаходження встановлено не було, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя його було оголошено померлим.

При судовому розгляді справи заявник надав пояснення ,що він влітку 1991 року, познайомився з жінкою та почав з нею проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, де проживає по теперішній час, продовжував офіційно працювати, що підтверджується копією трудової книжки. Нікому із рідних він не повідомляв про своє місце проживання, бо не вважав це за потрібне і увесь цей час повністю ігнорував та уникав будь-яких контактів із колишньою родиною.

Заявнику стало відомо, про рішення суду про визнання його померлим лише 12.10.2016 року, після того, як до нього, як до третьої особи, був поданий позов донькою ОСОБА_3 з вимогою про позбавлення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, зявилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про заяву фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою.

Розглянувши справу суд першої інстанції правомірно визначився , що факт того, що заявник є ОСОБА_4 Меджидовичим ІНФОРМАЦІЯ_7, підтверджується оригіналом паспорту громадянина України, свідоцтва про народження, довідки про присвоєння ідентифікаційного коду, військового квитка, довідки про відсутність судимості та трудової книжки.

Згідно копії постанови про закриття кримінального провадження від 16.06.2015 р, відповідно до якої закрито кримінальне провадження №0005041 від 25.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фабулою якого, невідома особа, шляхом підроблення паспорту громадянина України на імя ОСОБА_4 оформила на вказане імя нарахування пенсії, встановлено, що ознак того, саме стороння особа отримала паспорт на імя ОСОБА_4. органами слідства не виявлено.

В суді першої інстанції засіданні допитані свідки, з яких ОСОБА_7 є рідною сестрою, а ОСОБА_8, цивільною дружиною з 1991 року, підтвердили, що заявник і є безпосередньо ОСОБА_4.

Посилання в апеляційної скарзі про те, що заявник може бути не ОСОБА_4, а ким ось з його родичів, ґрунтуються на припущеннях і жодними доказами не підтверджені.

Таким чином, заява ОСОБА_4 про скасування рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.1994 року по справі №2-1691/1994р. про оголошення його померлим, є законною та обґрунтованою.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2017 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: