Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017 Справа №607/11823/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи Тернопільська міська рада, приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності померлій ОСОБА_3, яка померла 18 червня 2017 року у м. Тернополі, свідоцтва про право власності на житло (видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 30.07.1994 року) загальною площею 54,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4, оскільки через розбіжності у написанні прізвища власника заявник не може оформити спадкових прав після смерті ОСОБА_3

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Тернопільської міської ради в судовому засіданні відносно вирішення заяви поклався на думку суду.

Заінтересована особа приватний нотаріус Тернопільського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялися належним чином.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони були сусідами матері заявника ОСОБА_3 та підтвердили той факт, що померла є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

30 липня 1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира, що знаходиться за адресою: вул. АДРЕСА_2 в м. Тернополі належить ОСОБА_4.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 10 листопада 2009 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, а також все те майно, яке буде належати їй на день смерті і на яке вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №226829 від 19 червня 2017 року, виданого Тернопільський міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану, 18 червня померла ОСОБА_3.

Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я і по батькові якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові і прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15 на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад довідок про поранення чи перебування у госпіталі у звязку з пораненням, повідомлення військових частин і інших органів військового управління про загибель чи пропажу безвісті в звязку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За вказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 18 червня 2017 року у м. Тернополі, свідоцтва про право власності на житло (видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 30.07.1994 року) загальною площею 54,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись п.12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 13 березня 1995 року №5 із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму ВСУ від 25 травня 1998 року №15, ст.ст. 259, 263 268, 272, 273, 342, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла 18 червня 2017 року у м. Тернополі, свідоцтва про право власності на житло (видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 30.07.1994 року) загальною площею 54,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_4.

Копію рішення надіслати учасникам судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_9