АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Григоренко М.П.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2017 року (суддя Закревський Л.В., повний текст складено 10 листопада 2017 року) у справі № 556/1065/17 за позовом ОСОБА_3 до Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до Вищого професійного училища № 29 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Скасовано наказ директора Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець, № 28-к від 14 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади викладача за ст. 38 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді викладача Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець з 15.06.2017 року.

Стягнуто з Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець, на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 37701 (тридцять сім тисяч сімсот одна грн.) 28 коп., без урахуванням податків, які підлягають стягненню.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Вище професійне училище № 29 смт. Володимирець покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 556/1065/17 Головуючий в суді І інстанції - Закревський Л.В.

Провадження № 22-ц/787/1899/2017 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Вказує, що суд не звернув увагу на той факт, що позивачем не оспорювався факт власноручного написання та подання 12.06.2017 року заяви про звільнення на якій в момент отримання цього документу, проставлено штамп вхідної кореспонденції та невідкладно передано директору закладу для накладення резолюції.

У матеріалах справи міститься наказ № 28-к від 14.06.2017, у якому зазначено про звільнення ОСОБА_3 з посади 15.06.2017 року.

Нормами чинного законодавства не заборонено винесення та підписання наказів, індивідуальна дія яких настане у майбутньому, а тому висновки суду про звільнення з роботи з неправильним зазначенням дати є помилковими.

Упродовж двох тижнів з моменту подання заяви про звільненні за власним бажанням, тобто з 12.06.2017 року, позивач з будь-якими заявами про відкликання заяви про звільнення з роботи за власним бажанням до Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець не звертався, незважаючи на те, що у разі надходження такого звернення у встановлений строк наказ про звільнення з займаної посади був би невідкладно визнаний таким, що втратив чинність.

Не надходили жодні звернення від позивача щодо поновлення його на роботі або про відкликання поданої ним заяви про звільнення і після спливу двотижневого строку, а про наявні претензії щодо його звільнення Вище професійне училище № 29 смт. Володимирець дізналося лише після надходження поданої ним позовної заяви.

Позивач після ознайомлення з наказом про звільнення з роботи, 14.06.2017 року незважаючи на те, що його звільнено з 15.06.2017 року, перебував на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, про що складено відповідний акт.

Крім того, не взято до уваги та належним чином не оцінено наявні у матеріалах особової справи ОСОБА_3 документи, що свідчать про інші неодноразові порушення останнім трудової дисципліни.

Залишено поза увагою суду той факт, що в останній робочий день, тобто 15.06.2017 року, позивач на робочому місці був відсутній, а тому саме через це трудову книжку у встановленому законодавством порядку йому вручено не було, через що і порушено положення статті 47 КЗпП України.

Трудова книжка позивача була надіслана йому поштою та отримана ним 24.06.2017 року.

Слід зауважити, що у рішенні суду жодним чином не дано правову оцінку показам директора Вищого професійного училища №29 смт Володимирець, якого допитано в ході судового розгляду.

Володимирецьким районним судом при визначенні розмір середнього заробітку безпідставно взято до уваги заробіток не за два останні місяці роботи, а за шість місяців, а саме з січня по червень 2017 року, включно.

Таким чином, судом невірно визначено розмір середнього заробітку позивача за один робочий день, а також не наведено будь-яких розрахунків його визначення, що і стало наслідком невірного визначення загальної суми належних позивачу виплат.

Просить суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення.

Судом встановлено, що з 01 вересня 2009 року ОСОБА_3 працював на роботі у Вищому професійному училища №29 смт. Володимирець.

Наказом № 28-к від 14.06.2017 року його звільнено з посади викладача з 15.06.2017 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 36).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_3 про звільнення, така заява про звільнення написана без проставлення дати її написання, що не заперечується сторонами по справі.

Вказана заява зареєстрована 12 червня 2017 року, що підтверджує штампом реєстрації вхідної кореспонденції Володимирецького ВПУ № 29, а також на заяві накладено резолюцію директора "Звільнити з 15.06.2017 року".

Як роз'яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

Згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 № 28-К від 14.06.2017 року позивача звільнено з посади на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Як вбачається із записів у трудовій книжці ОСОБА_3 позивача було прийнято на роботу до ВПУ № 29 смт. Володимирець за контрактом, згідно наказу № 49 від 31.08.2009 року.

В подальшому наказами № 86 від 30.08.2010 року, № 90 від 30.08.2011 року, № 78 від 31.08.2012 року, № 90 від 30.08.2013 року та № 64 від 27.06.2014 року термін дії контракту було продовжено.

Як встановлено у ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Таким чином є достатні правові підстави вважати, що укладений між ОСОБА_3 та Вищим професійним училищем № 29 смт. Володимирець строковий трудовий договір, у зв'язку із його неодноразовим переукладенням, набув характеру безстрокового трудового договору, а тому до спірних правовідносин можуть бути застосовані положення трудового законодавства, що регулюють такий вид договору.

Порядок звільнення - це певна процедура, яка передбачає послідовність дій сторін трудового договору, спрямованих на його припинення, а тому залежить від того, хто виступає ініціатором розірвання трудових відносин.

Якщо ініціатива припинення трудового договору належить працівникові, то він подає заяву на ім'я власника або уповноваженого ним органу про своє бажання звільнитися з роботи.

Зі змісту ст. 38 КЗпП України випливає, що за відсутності причин, які свідчать про неможливість продовження працівником роботи, сторони трудового договору вправі домовитися про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви про це у межах двотижневого строку. При наявності такої домовленості працівник може бути звільнений навіть у день подання заяви про звільнення. Проте, власник не вправі звільняти працівника до закінчення двотижневого строку після подання працівником заяви про звільнення, якщо працівник про це не просить.

Як вбачається із матеріалів справи у поданій позивачем заяві про звільнення не зазначено про строк, у який він просив би провести звільнення.

Жодної домовленості про звільнення ОСОБА_3 до закінчення, встановленого ст. 38 КЗпП України двотижневого строку, між сторонами не було.

Таким чином, при звільненні ОСОБА_3 було порушено встановлений законом порядок звільнення, а тому місцевим судом правомірно скасовано наказ про звільнення позивача № 28-К від 14.06.2017 року та поновлено його на посаді з 15 червня 2017 року.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Місцевим судом правомірно задоволено вимоги позивача про стягнення з Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 37701 грн 28 коп.

Наведений судом першої інстанції розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідачем не спростовано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Вищого професійного училища № 29 смт. Володимирець відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 січня 2018 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

М.П. Григоренко