Справа № 495/3908/17
№ провадження 2/495/2038/2017
р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
28 серпня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -
В С Т А Н О В И В:
24.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, просить суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2016 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 з 1/4 частки до 1/10 частки усіх видів заробітку (доходу); звільнити від заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-1110/16 від 17.03.2016 року по рішенню Білгород-Дністровського міськрайонного суду в Одеській області, вказуючи, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_2 , який 01.08.2008 року було розірвано.

Від шлюбу з відповідачкою мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу).

З 2006 року він проживав у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , з якою 20.03.2014 року уклав шлюб та проживав до 08.11.2016 року, після чого вони розлучились.

Від шлюбу з ОСОБА_4 він має двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання яких сплачує аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), та 1/6 частини на утримання ОСОБА_4 .

Загальний розмір аліментів який стягується з нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перевищує половину його заробітної плати, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки його мати ОСОБА_7 , 1948 року народження, є інвалідом та потребує догляду та лікування, його брат ОСОБА_8 , 1979 року народження, також є інвалідом та потребує постійного догляду та лікування.

В нього арештували усе рухоме майно, окрім того виникла заборгованість у розмірі 300000 грн. по виплаті аліментів ОСОБА_4 .

Усе вищевикладене ускладнює його фінансове становище, у зв`язку із чим він і звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав просить суд їх задовольнити, вказуючи, що в теперішній час він дійсно знаходиться у скрутному матеріальному становищі.

Після оголошеної судом перерви у судове засідання не з`явився, надав заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні з позовними вимогами позивача не погодилася, просить суд в їх задоволені відмовити, залишити розмір аліментів у визначеної судом 1/4 частині на утримання доньки.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідачку, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.08.2008 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 /л.с.10/.

Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . /л.с.11/

25.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1110/16 виданим 17.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу). /л.с.6/

За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, за змістом даної норми зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів тощо. Або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати.

Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, яка є обов`язковою для всіх судів України за приписами ст.360-7 ЦПК України, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач перебував у шлюбі також із ОСОБА_4 , від якого вони мають двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /л.с.12,13/.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 17.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення трирічного віку сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /л.с.31-32/.

З довідки про доходи відповідача вбачається, що щомісячно з його зарплати стягуються аліменти /л.с.20/.

Відповідно до матеріалів справи мати позивача ОСОБА_7 , 1948 року народження, є інвалідом та потребує догляду та лікування, рідний брат ОСОБА_8 , 1979 року народження, також є інвалідом та потребує постійного догляду та лікування.

Батько позивача помер ще у 2010 році, тому доглядати за матір`ю та братом, окрім нього немає кому, що підтверджується посвідченням матері та пенсійним посвідченням брата, а також свідоцтво про смерть батька /л.с.15-19/.

Позивач також надав до матеріалів справи копії чеків про неодноразові перерахування грошових коштів на ім`я відповідача ОСОБА_2 /л.с.22-24/

Проте, суд ставиться критично до наданих до матеріалів справи дублікатів чеків, та не приймає їх як доказ матеріальної допомоги у забезпеченні його доньки ОСОБА_3 , оскільки вказані грошові кошти перераховувались не позивачем, а його матір`ю ОСОБА_7 /л.с.22-24/.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та прийнявши до уваги всі надані позивачем докази, надані в обґрунтування його позовних вимог, суд приходить до висновку, що дійсно розмір сплачуваних позивачем аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 значно ускладнює його фінансове становище, оскільки після призначення судом на користь його доньки ОСОБА_3 аліментів, матеріальне становище позивача значно погіршилось, оскільки він має також сплачувати аліменти на користь інших його двох дітей та на утримання колишньої дружини до досягнення дитиною трирічного віку, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/4 частки з усіх видів його заробітку /доходу/ на 1/6 частку усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця.

Стосовно вимог позивача про звільнення його від заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1110/16 від 17.03.2016 року по рішенню Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області, суд приходить до наступного.

Позивач у своєму позові зазначає, що він має заборгованість у розмірі 300000 грн. по виплаті аліментів ОСОБА_4 .

В процесі розгляду справи, судом було запропоновано позивачу уточнити свої позовні вимоги та залучити у якості співвідповідача ОСОБА_4 , проте ОСОБА_1 категорично відмовився та наполягав розглядати справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Як видно з матеріалів справи, в них відсутній належним чином складений державним виконавцем розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам по виконавчому листу № 2-1110/16 від 17.03.2016 року.

Окрім того, згідно довідки, виданої головним бухгалтером В/ч НОМЕР_3 , де працює ОСОБА_1 , заборгованість по не сплачених аліментах на утримання дитини за виконавчим листом №2-1110/16 від 17.03.2016 року, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області станом на 01.07.2017 року відсутня.

Отже, належних та безспірних доказів взагалі про виникнення вказаної заборгованості , позивачем суду не надано.

За ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

А тому проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він має заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-1110/16 від 17.03.2016 року, що є порушенням вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд не знайшов підстав для звільнення позивача від заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1110/16 від 17.03.2016 року, через необґрунтованість та безпідставність заявлених вимог.

Керуючись ст. ст.. 180, 182,183, 192 СК України, ст. ст. 3,10,11,60, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Білопілля Сумської області, працюючого у військової частині НОМЕР_3 м. Суми, НВ дільничним інспектором, проживаючого м. Білопілля Сумської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1/4 частки з усіх видів його заробітку /доходу/ на 1/6 частку усіх видів заробітку /доходу/ щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Білопілля Сумської області, працюючого у військової частині НОМЕР_3 м. Суми, НВ дільничним інспектором, проживаючого м. Білопілля Сумської області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти у розмірі 1/6 частині усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 24.05.2017 року і до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: