Справа № 464/9827/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/3967/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Жукровської Х.І.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

ОСОБА_4, представника ЛК АТП №1 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, ОСОБА_4 про солідарне стягнення відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 63 300,04 грн. та сплаченого судового збору.

В обгрунтування позову покликається на те, що 08.09.2015 року близько 10.30 год. на проспекті Чорновола, ОСОБА_4 керуючи автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, порушив ПДР, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, завдавши транспортним засобам технічних пошкоджень. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25.09.2015 року відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан» була застрахована у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», вона виплатила позивачу 50 000 грн. страхового відшкодування. Позивач вважає,що зазначена сума не в повній мірі відповідає фактичному розміру збитків, оскільки відповідно до рахунку № 008108 від 22.09.2015року виданого ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр», вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2 складає 113 300 грн. 04 коп.; відповідно до акту здачі прийняття робіт № 3нк-000276 від 09.10.2015 року автомобіль НОМЕР_2 був відремонтований та ним було витрачено 113 300 грн. 04 коп. Просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 63 300 грн. 04 коп. з ОСОБА_4, як винного ДТП, та з відповідача ЛК АТП-1, як з особи, що перебувала з останнім в трудових відносинах та застрахувала цивільну відповідальність за шкоду завдану автобусом марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково, стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 6 813,56 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 68,14 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що на підтвердження своїх позовних вимог ним було надано рахунок № 008108 від 22.09.2015 року, наданий ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр», згідно якого вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 113 300 грн. 04 коп., відповідно до акту здачі прийняття робіт № 3нк-000276 від 09.10.2015 року автомобіль НОМЕР_2 був відремонтований та позивачем було сплачено 113 300,04 грн. ОСОБА_2 отримав страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн., а відтак, з врахуванням вимог ст. 1194 ЦК України, різницю між страховим відшкодуванням та його фактичними витратами в розмірі 63 300, 04 грн. має відшкодувати винна у ДТП особа. З вищенаведених підстав апелянт просить змінити рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 6 813,56 грн. відшкодування матеріальної шкоди та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 63 300,04 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4, представника ЛК АТП №1 ОСОБА_5 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновком експертного дослідження встановлено, що матеріальний збиток, завданий позивачу становить 56813.56 грн., однак ПрАТ «УПСК» сплатила страхове відшкодування в розмірі 50000.00 грн., а тому з винної у ДТП особи ОСОБА_4 слід стягнути різницю між завданою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 6813.56 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.09.2015 року о 10.20 год., на пр. Чорновола,2 у м.Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автобус марки «Богдан» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіль НОМЕР_3, під керуванням позивача, зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача ОСОБА_4, який в порушення пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автобусом перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на крайню ліву смугу з крайньої правої сторони.

Постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.09.2015 року відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Правовідносини, які виникли між позивачкою та ПрАТ «УПСК» не є деліктними, отже, Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування повинен визначатися на підставі цього Закону.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи виграти на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом першої інстанції встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», що підтверджується полісом № АІ/6873492.

11.09.2015 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія» із повідомлення про дорожньо транспорту пригоду.

Відповідно до п.34.2. ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону,- МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта)на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

11.09.2015 року було проведено огляд транспортного засобу «Ssang Yong Korando», д.н.з. НОМЕР_4 та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу, з яким ОСОБА_2 погодився, підписавши його без жодних застережень.

Як вбачається із ремонтної калькуляції № 2985 від 27.10.2015 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ssang Yong Korando», д.н.з. НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2015 року з врахуванням ПДВ становить 56 813 грн. 56 коп.

Відповідно до рахунку № 008108 від 22.09.2015 року, виданого ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр» та акту здачі-приймання робіт від 09.10.2015 року, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, становить 113300.01 грн

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

З урахуванням норм Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно лише за умови порушення страховиком зобов»язань, зокрема, за умови, якщо протягом десяти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП, страховик не направить свого представника для огляду пошкодженого транспортного засобу.

Матеріалами справи підтверджується, що керуючись вимогами законодавства, ПрАТ «УПСК» протягом десяти робочих днів, своєчасно, а саме, 11.09.2015 року, направило особу для складання акту огляду пошкодженого транспортного засобу, який в присутності ОСОБА_2 оглянув пошкоджений транспортний засіб, при цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених в акті, підписавши акт огляду транспортного засобу, жодні зауваження щодо пошкоджень транспортного засобу позивач в акті огляду не зазначив.

Цивільно-правова відповідальність власника автобуса «Богдан», д.н.з. НОМЕР_1. на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія».

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було виплачене страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності в розмірі 50000.00 грн., що підтверджується випискою із платіжного доручення № 282 від 14 грудня 2015 року, яке було виплачене відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування, а відтак, невідшкодованою залишилась майнова шкода в розмірі 6 813 грн. 56 коп.

Оскільки представник ПрАТ «УПСК» оглянув пошкоджений транспортний засіб позивача у визначений Законом строк, а саме, 11.09.2015 року, страхова компанія вчинила усі передбачені законом дії після отримання інформації про настання страхового випадку, провела розрахунок страхового відшкодування, і виплатила страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 50000.00 грн.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції вірно взяв до уваги ремонтну калькуляцію № 2985 від 27.10.2015 року, згідно з якою вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Ssang Yong Korando», д.н.з. НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2015 року з врахуванням ПДВ становить 56 813 грн. 56 коп., яка підтверджує розмір заподіяної власникові пошкодженого транспортного засобу майнової шкоди, оскільки розрахунок проведено у відповідності до ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» працівником ПАТ «Українська Пожежна Страхова Компанія», яким було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу 11.09.2015 року, в межах строків, визначених Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_2 погодився з актом огляду пошкодженого транспортного засобу, складеного представником ПрАТ «УПСК», підписавши його без жодних застережень, погодився із складеною ремонтною калькуляцією № 2985 від 27.10.2015 року, відповідно до якої витрати на ремонт пошкодженого автомобіля складають 56813.56 грн., оскільки на її підставі позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 50000.00 грн., яке ним отримано.

На думку колегії суддів рахунок № 008108 від 22.09.2015 року, виданий ТзОВ «Компанія Сервіс-Центр» та акт здачі-приймання робіт від 09.10.2015 року, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, і згідно з якими вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 113300.01 грн., не є належними доказами завдання позивачу майнової шкоди саме у такому розмірі, оскільки не містять інформації, що необхідність заміни запчастин автомобіля, які зазначені у калькуляції та необхідність виконання робіт по їх заміні, була викликана саме внаслідок ДТП, яка сталася 08.09.2016 року. Крім цього, твердження ЛК АТП №1 (т.1 а.с. 197) про те, що в акті зазначені запчастини, які придбані позивачем, але не були використані під час ремонту автомобіля, апелянтом не спростовані.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачці недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у дорожньо транспортній пригоді особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до розяснень, що містить п.6 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013р. особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2. Правил дорожнього руху України).

Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом керував ОСОБА_4, за наявності документів визначених п.2.1 ПДР України, а відтак, і обовязок відшкодувати шкоду в силу ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України покладений на нього, а не на особу, яка застрахувала цивільно правову відповідальність.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов до правильного висновку, що з відповідача ОСОБА_4, як з особи винної у заподіянні шкоди, слід стягнути 6 813 грн. 56 коп. майнової шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, відповідно до положень ст.1187 ЦК України, що становить різницю між вартістю матеріального збитку (56 813 грн. 56 коп.) та виплаченим страховою компанією страховим відшкодуванням (50 000 грн.).

Суд першої інстанції відмовив позивачу у стягненні майнової шкоди з ЛК АТП №1, у зв»язку з відсутністю доказів перебування водія автобуса ОСОБА_4 у трудових відносинах з підприємством.

Апелянт погодився з рішенням суду в частині відмови у стягненні майнової шкоди з відповідача ЛК АТП №1, рішення суду в цій частині ОСОБА_2 не оскаржується, а відтак законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині, з врахуванням положень ст. 367 ЦПК України, не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, оскільки розрахунок розміру завданої позивачу майнової шкоди внаслідок ДТП, яка мала місце 08.09.2015 року, проведено у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», такий визначено в сумі 56513.56 грн. Апелянтом на спростування зазначеної суми не надано доказів завдання йому майнової шкоди в іншому розмірі.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 351, 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 квітня 2017 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 28.12.2017 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_6