АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Слюсар Т.А.

при секретарі П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 2 червня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення витрат на утримання спільного майна,

Справа № 757/31278/17-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/9372/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Батрин О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

у червні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача у рахунок відшкодування грошових коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги за 2015р., у розмірі 15 219грн. 50коп., судового збору у розмірі 640грн. 00коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 4 480грн. 00коп.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 2 червня 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, позовну заяву направити до Печерського районного суду міста Києва для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Представник позивача посилається на порушення суддею норм процесуального права, оскільки положення ст. 114 ЦПК України застосовуються до позовів, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно у той час, як заявлений позивачем позов виник не з приводу нерухомого майна, і предметом його є стягнення грошових коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги, що жодним чином не стосується захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідач, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.59), у судове засідання не з'явилася, клопотання про перенесення судового розгляду не подала, тому колегія суддів провела судове засідання у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя першої інстанції виходив з того, що даний позов заявлено з приводу утримання нерухомого майна, яке знаходиться у Обухівському районі Київської області, тому даний позов підсудний Обухівському районному суду Київської області.

Колегія суддів вважає, що такий висновок судді є правомірним та ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

- 2 -

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 114 ЦПК України застосовуються тільки до позовів, що виникають з приводу захисту саме права власності на нерухоме майно, не відповідають змісту ч. 1 ст. 114 ЦПК України, яка такого положення не містить.

З тексту позовної заяви вбачається, що сторонам на праві спільної часткової власності належить домоволодіння та земельна ділянка, які розташовані у смт. Козин Обухівського району Київської області.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача частини грошових коштів, які були ним витрачені на утримання вказаного майна та сплату житлово-комунальних послуг, які надавалися за місцем розташування домоволодіння.

Отже, спір між сторонами існує з приводу утримання нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна і повинен розглядатися судом за місцем знаходження даного майна.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем були заявлені позовні вимоги про стягнення грошових коштів, сплачених за житлово-комунальні послуги, тому підстав для застосування ст. 114 ЦПК України не має, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що вказані грошові кошти, зокрема за послуги охорони домоволодіння, газопостачання та інше, були ним сплачені за утримання домоволодіння, яке розташоване у смт. Козин Обухівського району Київської області.

Колегія суддів вважає, що суддею першої інстанції при постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачеві для подання до належного суду за місцем знаходження майна, не були порушені норми процесуального права, тому підстав для скасування ухвали судді та задоволення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, ухвалу судді Печерського районного суду міста Києва від 2 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: