Провадження № 2-з/712/68/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Черкаської міської ради Департаменту економіки та розвитку, ОСОБА_5, Першої державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу, третя особа КП «Соснівська служба утримання будинків» про скасування наказу про приватизацію та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.10.2017 року відкрито провадження.

Представник позивачів ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій вказує, що відповідач ОСОБА_5 на підставі підробленого документу про склад сім'ї приватизував квартиру АДРЕСА_1 на себе з порушенням прав позивачів, які на час приватизації були зареєстровані в квартирі.

Отримавши свідоцтво про право власності на квартиру, на підставі наказу Департаменту економіки та розвитку № 25 від 31.01.2017 року ОСОБА_5 продав квартиру АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 (договір купівлі-продажу від 01.03.2017 року серія та номер 1-416, зареєстрований у Першій державній нотаріальній конторі, нотаріусом ОСОБА_7В.).

Оскільки є підстави вважати, що в подальшому АДРЕСА_2 може бути реалізована іншим особам, що ускладнить захист житлових та майнових прав позивачів та зробить неможливим виконання рішення суду, тому виникла необхідність звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

Просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3, заборонивши вчиняти дії по відчуженню зазначеної квартири про що винести відповідну ухвалу.

Сторони до судового засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову можу утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до розяснення Пленум Верховного Суду України у постанові від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Відповідно до п. 4 зазначеної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з аналізу ст. ст. 152-154 ЦПК України забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення, у зв'язку з чим скасування цих заходів судом може мати місце у разі виконання судового рішення або відмови у задоволенні вимог позивача. Як вжиття забезпечення позову так і скасування заходів забезпечення позову повинно бути мотивованим та аргументованим.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в даному випадку заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.151-152, 208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_3, заборонивши вчиняти дії по відчуженню зазначеної квартири.

Ухвалу для виконання направити до відділу реєстрації речових прав управління з питань реєстрації департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення, а уразі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: