Справа № 450/2545/17 Провадження № 2/450/1630/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2017 р.

Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукса Д.А.

при секретарі - Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області та третьої особи, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась з цивільним позовом до відповідача Звенигородськоїсільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому просить: встановити факт родинних відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_1; визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7799 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_4, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 08.02.2002 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданим Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

До кола спадкової маси після її смерті увійшло право власності на вказану земельну ділянку.

Своїм майном на випадок смерті спадкодавець не розпорядилася, а тому спадкування її майна відбувається за законом. До кола спадкоємців першої черги ОСОБА_4 увійшла позивач та батько позивача ОСОБА_3.

Позивач стверджує, що вона у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї. Для підтвердження цього факту вона посилається на довідку №289 від 01.03.2017 року, видану Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, згідно з якою на момент смерті ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_3) з нею постійно проживала по АДРЕСА_1 ОСОБА_1, яка доглядала за нею до дня смерті. Проте, позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 08.02.2002 року, був втрачений. Разом з тим, додатковою перешкодою у реалізації права позивача на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні прізвища її матері у свідоцтві про народження позивача, згідно з яким вона вказана як ОСОБА_4, натомість у свідоцтві про смерть вказана як ОСОБА_4.

Для підтвердження факту, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними матір'ю та дочкою, позивач посилається на довідку №289 від 01.03.2017 року, видану Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області і зазначає, що у відповідності до вимог ст. ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо. Згідно із п.7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

У судове засідання позивач не з'явилась, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав до суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти прийняття рішення про задоволення позову, розгляд справи просить здійснювати у її відсутності.

Третя особа: ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 виданим Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

До складу спадкової маси після її смерті, у відповідності до ст.. 1218 ЦКУ України, увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7799 га, розташована на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала спадкодавцю згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 08.02.2002 року. За життя ОСОБА_4 своєю власністю на випадок смерті не розпорядилася, а тому відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово.

У відповідності до ст..1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2, а її батьками визнаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як вбачається з довідки №289 від 01.03.2017 року, виданої Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, на момент смерті ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_3) з нею постійно проживала по АДРЕСА_1 ОСОБА_1, яка доглядала за нею до дня смерті. На даний час позивач не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 08.02.2002 року був втрачений спадкодавцем та не може бути відновлений. Окрім того, додатковою перешкодою у реалізації права позивача на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні прізвища її матері у свідоцтві про народження позивача, згідно з яким вона вказана як ОСОБА_4, натомість у свідоцтві про смерть вказана як ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ст. ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо.

У відповідності до п.7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними матір'ю та дочкою, підтверджується довідкою №289 від 01.03.2017 року виданою Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.. 328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено їх збереженою копією, проте були втрачені, та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку с. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна позиція викладена також у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року №Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимогиОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідними матір'ю та дочкою.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,7799 га, розташовану на території Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що належала ОСОБА_4, згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 08.02.2002 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяД. А. Кукса