Справа № 302/673/17
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2017 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в

особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2017 р. позивачка звернувся до суду з цим позовом.

В позові зазначила, що 09.09.2000 р. вони з відповідачем уклали шлюб, від спільного проживання у шлюбі в них народилося троє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_6 Миколаїіна, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Належної матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, фізичним та духовним їх розвитком не цікавиться, тому просить розірвати шлюб та стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримує повністю, просить такі задоволити та не надавати строк для примирення.

Відповідач ОСОБА_3 при розгляді справи позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Однак позовні вимоги в частині стягнення аліментів заперечив повністю, мотивуючи тим, що ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, знаходиться на обліку як безробітній в Міжгірському РЦЗ.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 09.09.2000 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а є законні підстави для задоволення позову в частині розірвання шлюбу ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від шлюбу з відповідачем позивачка народила троє неповнолітніх дітей, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. (ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України).

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Пунктом 17 постанови ПВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує трьох неповнолітніх дітей, ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, враховуючи матеріальний стан відповідача, який ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд вважає, що розмір аліментів слід задоволити який просить позивачка.

Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180-183 СК України, 174, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 09.09.2000 року у виконкомі Репинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, за актовим записом № 10, - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 50% (відсотків) з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.08.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн..

Рішення, після набрання законної сили, надіслати в орган ДРАЦС для реєстрації розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 223 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_7