Справа № 303/7880/16-ц
н. р. стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Гузо Н.Н., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що він з 12.01.1991 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3, який заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.12.2013 року було розірвано.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду по справі №303/1161/15-ц, було проведено розподіл спільно нажитого в шлюбі майна, а саме будинку та земельної ділянки.

Разом з тим, інше майно, а саме торговельні павільйони, розміщені в торгівельному залі №1 ТК «ГІД» право власності на які було набуто за час створення спільного з відповідачем торгівельного бізнесу за сумісні та безпосередньо його, ОСОБА_2, особисті кошти, в період часу з 2004 року по листопад 2013 року, розподілено не було.

З врахуванням викладеного, ОСОБА_2 просить суд визнати торгівельні павільйони НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_3, НОМЕР_6, НОМЕР_7, загальною площею 17,5 кв.м., які розташовані в приміщенні залу №1 (відділу промислових товарів ) ТК «ГІД», сумісною власністю подружжя, визнавши за ним право власності на ? частину вказаного майна, а саме торгівельний павільйон НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та визнати його приватною особистою власністю павільйон під № НОМЕР_1. Окрім цього просить стягнути з ОСОБА_3 в якості компенсації за ? павільйону піл № НОМЕР_5 - 79290,00 гривень.

ОСОБА_2 в суд не з'явися подав до суду заяву, відповідно до якої просить проводити судовий розгляду за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в суді позов підтримала обґрунтувавши фактом виникнення права сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вересні 2006 року на торгівельні павільйони НОМЕР_14, НОМЕР_13, НОМЕР_11, НОМЕР_10 (на сьогоднішній час, в результаті обміну в період 2006-2014 роках оспорюванні павільйони №117, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_6) підтвердженням чого є наявні в матеріалах справи квитанції до прибуткового касового ордеру, акти виконаних робіт від вересня 2016 року, повідомлення від червня 2006 року.

Факт приховування відповідачем вищевказаного сумісно надбаного майна, в тому числі придбаного за сумісні кошти торгівельного павільйону НОМЕР_7, та за особисті кошти позивача ОСОБА_2 торгівельного павільйону НОМЕР_8, обґрунтовує здійсненим у 2014 році переоформленням ОСОБА_3, без згоди позивача, права власності на дані торгівельні павільйони, що підтверджується відповіддю ТзОВ «ГІД» за №160 від 24.10.2014 року та договорами оренди №0117 №0118-0119 від 01.07.2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила відмовити в задоволені позовних вимог через їх безпідставність та необґрунтованість вказавши на те, що жодного доказу на підтвердження права власності на майно будь - кого з подружжя суду не надано.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявні в матеріалах справи копії квитанцій до прибуткового касового ордеру (а.с. 95-97), надані представником позивача на підтвердження факту виникнення права сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на торгівельні павільйони НОМЕР_7, НОМЕР_6, НОМЕР_9, НОМЕР_5 та НОМЕР_4 в ТК «ГІД», не є належним доказом, оскільки дані квитанції засвідчують факт внесення певної плати ОСОБА_3 та іншої особи, а саме ОСОБА_5 за послуги по договору оренди певних торгівельних точок НОМЕР_14, НОМЕР_13, НОМЕР_12, НОМЕР_11, НОМЕР_10 та не стосуються предмета доказування.

Такими, що не підтверджують факт виникнення та існування у сторін по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права спільної власності на торгівельні павільйони НОМЕР_7, НОМЕР_6, НОМЕР_9, НОМЕР_5 та НОМЕР_4, є наявні в матеріалах справи відповідь ТзОВ «ГІД» за №160 від 24.10.2014 року, копії договорів оренди №0117 №0118-0119 від 01.07.2014 року при досліджені яких встановлено лише факт існування між ОСОБА_3 та ТзОВ «ГІД» договірних відносин в частині надання їй в оренду певних торгівельних площ в ТК «ГІД» та в зв'язку з припиненням договорів оренди яких 01.07.2014 року подальшою здачею вищевказаних торгових площ в оренду ОСОБА_6

Окрім цього з відповіді від 17.07.2017 року за вих. №6 вбачається, що частина майнового комплексу (ТК «ГІД»), розташованого за адресою м. Мукачево, вул. Масарика Томаша (раніше - вул. Матросова), 15В, належить на основі права власності ПП «ГІД-Н», яким в порядку здійснення власної підприємницької діяльності в оренду здані торгові площі для розміщення власних павільйонів орендарів, в т.ч. ідентифікованих під номерами: №0088 -п/п ОСОБА_7; №0114-0115 - п/п ОСОБА_8; №0117, 0118-0119 - п/п ОСОБА_9; №0144-0145 - п/п ОСОБА_10

З врахуванням вищенаведеного та того, що позивачем не доведено факту придбання будь - ким з подружжя ОСОБА_6 у власність торгівельних павільйонів під час шлюбу, належних доказів обставин, на які робиться посилання в обґрунтування позовних вимог суду не надано, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях та того, що на даний час відповідні торгові площі здано в оренду іншим особам для розміщення власних павільйонів, суд приходить до висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,57,58,60,88,208,209,212-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ сумісного майна подружжя - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.В. Носов