печерський районний суд міста києва
Справа № 757/269/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Москаленко К.О.,

при секретарі Березовській К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до Печерського районного суду м. Києва з позовом до держави України в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2017 позовні вимоги ОСОБА_3 до держави України в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету було виділено в окреме самостійне провадження.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що незаконними рішеннями та протиправною бездіяльністю правоохоронних органів МВС України у Кіровоградській області та прокуратури Кіровоградської області йому завдано матеріальних збитків на суму 64 920 грн. 00 коп., яку просить компенсувати за рахунок Державного бюджету України. Також, зазначає, що його матеріальні втрати з вини судів, прокуратури, органів МВС України вплинули значною мірою на його моральний стан та призвели до моральних страждань, які позивач, виходячи із міркувань розумності, виваженості та справедливості, оцінив у 17 000 грн. 00 коп.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак, на поштову адресу суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача.

Відповідачі Кабінет Міністрів України, прокуратура Кіровоградської області, Міністерство внутрішніх справ України, Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області своїх уповноважених представників в судове засідання не направили, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Заяв про розгляд справи до суду не надходило.

За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідачів, які не направили до суду своїх уповноважених представників, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідачів, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому заподіяно матеріальну шкоду внаслідок порушення його майнових прав через постановлення незаконних судових рішень у справі з майнового спору (рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2013 в справі щодо права власності (поділу будинку) ОСОБА_1 на жилий будинок АДРЕСА_1.

Так, з матеріалів справи вбачається, рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.06.2013 у справі №1121/5691/12 позовні вимоги до ОСОБА_1 задоволено частково. (Том 1, а.с. 120-122)

Разом з тим, оскарження судового рішення, прийнятого судом загальної юрисдикції в цивільній справі, передбачене Цивільним процесуальним кодексом України, та не передбачає відшкодування шкоди стороні.

На підтвердження підстав для відшкодування моральної шкоди позивач посилається на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2015, якою визнано протиправною бездіяльність прокуратури Кіровоградської області.

Так, постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 у справі №П/811/146/15 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. (Том 1, а.с. 106-110)

Судом встановлено, що усі звернення позивача та його представника спрямовувались до органів прокуратури з метою ініціювання оскарження судових рішень у цивільних справах, в яких він брав участь як сторона спору. Органи прокуратури надавали відповіді, в яких зазначали, що не вбачають ознак порушення закону, та роз'яснювали право на оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку. Розгляд цих звернень визнано судом належним.

Разом з тим, зазначеною постановою судом встановлено, що скарга представника позивача ОСОБА_4 від 05.06.2014 стосовно рішень прокурорів Світловодського та Онуфріївського районів Приходька В.В. та Ворони І.В. прокуратурою Кіровоградської області не розглянута, а в порушення приписів ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» направлена на розгляд цим же особам.

З урахуванням встановлених судом обставин, судом зобов'язано прокуратуру Кіровоградської області розглянути скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 від 05.06.2014 стосовно рішень прокурорів Світловодського та Онуфріївського районів Кіровоградської області Приходька В.В. та Ворони І.В. В іншій частині позову, в тому числі стягненні моральної шкоди - відмовлено.

На виконання зазначеної постанови прокуратурою Кіровоградської області звернення ОСОБА_4 від 05.06.2014, подане в інтересах ОСОБА_1, розглянуто та 25.09.2015 надано відповідь з роз'ясненням порядку її оскарження.

За ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини, встановлені постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 у справі №П/811/146/15, щодо правомірності дій прокуратури по розгляду звернень ОСОБА_1 та відсутності підстав для стягнення моральної шкоди не підлягають доказуванню.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Однак, п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, під час виконання судових рішень у цивільних справах», вказує, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону «Про державну виконавчу службу», частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає складові елементи для відшкодування шкоди: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Перераховані підстави для деліктних зобов'язань є обов'язковим. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим, в порушення наведених норм позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачами заподіяно матеріальної шкоди позивачу.

Крім того, відсутність підстав для стягнення моральної шкоди у зв'язку з бездіяльністю прокуратури Кіровоградської області встановлена постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.06.2015 у справі №П/811/146/15.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача з боку відповідачів, а відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 56 Конституції України, ст.1174 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 61, 169, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 292, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, прокуратури Кіровоградської області, Міністерства внутрішніх справ України, Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області - про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за рахунок державного бюджету,- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом, після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Печерський районний суд м. Києва.

В разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко