Справа № 442/2959/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Коваль Р.Г.
Провадження № 22-ц/783/3158/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_8 - ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_7, за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 лютого 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 А-А.Р., ОСОБА_4С.Р. за участю зацікавленої особи ОСОБА_2 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_4, ОСОБА_8 - ОСОБА_6, ОСОБА_5 ОСОБА_7.

В апеляційній скарзі, апелянт зазначають, що з ухвала суду є такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що у березні 2016 року вони отримали виконавчі листи за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України, проте строк для предявлення до виконання вказаних виконавчих листів сплив 9 грудня 2015 року, що слугувало підставою для відмови виконавчою службою у відкритті провадження за вказаними виконавчими листами. Вважають, що строк ними пропущений з поважних причин. Враховуючи вищевикладене просять суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою поновити строк для предявлення виконавчих документів до виконання.

Апелянти ОСОБА_4, ОСОБА_8-А. Р., ОСОБА_4-С.Р., будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_2- ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Частиною 5 ст.124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст.ст. 5, 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, в тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Матеріалами справи та судом встановлено, що вироком від 29.09.2014 року Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі №442/1105/14-к ОСОБА_2 було визнано винним та стягнено в користь ОСОБА_4 51229,35 грн. матеріальної шкоди, в користь ОСОБА_5 ОСОБА_6 різницю між сумою, яка припадала на її утримання з врахуванням заробітної плати батька та сумою державної допомоги по втраті годувальника за період з 02.10.2012 р. і до досягнення ОСОБА_5 ОСОБА_6 повноліття в сумі 11656 грн., в користь ОСОБА_5 ОСОБА_7 різницю між сумою, яка припадала на його утримання з врахуванням заробітної плати батька та сумою державної допомоги по втраті годувальника за період з 02.10.2012 р. і до досягнення ОСОБА_5 ОСОБА_7 повноліття в сумі 32336 грн.;стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_7 по 100000 грн. відшкодування моральної шкоди кожному.

18 березня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ Львівської області Дідик В.О. були винесені постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень ВП №50516572, ВП №50516859, ВП №50516439, ВП №50516334, ВП №50516007, ВП №50515746, ВП №50515592 у звязку із пропущеним строком для предявлення виконавчого документа, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме п. 1 «Пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання», а виконавчі листи повернено стягувачам.

Із заяви про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання вбачається, що такі листи не були предявлені ними до виконання з незалежних від них причин, а саме через те, що самі виконавчі листи були отримані ними в березні 2016 року, що підтверджується і відміткою від 19.02.2016 року про отримання виконавчих листів представником потерпілих ОСОБА_9 при матеріалах кримінального провадження.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що докази, які б підтверджували звернення заявників ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_7 до суду з заявою про видачу виконавчих листів відсутні, а є лише відмітка від 19.02.2016 року про отримання виконавчих листів представником потерпілих ОСОБА_9

Виконавчі документи повинні бути предявлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»:

Відповідно до ч. 2 ст. 24 «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду. Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК.

Згідно з ч. 1 ст. 371 ЦПК підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 А-А.Р., ОСОБА_4С.Р. про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, районний суд виходив з того, що строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання пропущений без поважних причин.

Поважними є причини, повязані саме з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Заявниками не наведено та не підтверджено належними доказами обставини, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості стягувачу звернутись до суду із заявою про отримання виконавчого документа у визначений законом строк та отримати виконавчий документ.

З вказаними висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2017 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, 313, п.4 ч.1 ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_4 ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_10