Справа № 329/719/17
Провадження № 4-с/329/1/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання: Силаєвої Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на протиправні дії старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за виконавчим провадженням № 52004650,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» (далі заявник) звернулося до суду зі скаргою на протиправні дії старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 (далі державний виконавець) щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за виконавчим провадженням № 52004650.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що 27.11.2015 Чернігівським районним судом Запорізької області, на виконання рішення суду від 16.11.2015, виданий виконавчий лист за № 329/983/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Цилінна, 15, м. Кіровське, Донецька область) на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № 5260621 від 16.02.2007 в розмірі 1398, 13 доларів США, еквівалент 920,19 доларів США та 22000, що підлягають сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу.

Вказаний виконавчий лист знаходився на виконанні у Чугуївському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

22.08.2016 державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52004650.

Старшим державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, 27.06.2017, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якій зазначено, «що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону, заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

Заявник вважає, що органом виконання рішень передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.06.2017 за № 52004650, у звязку з тим, що державним виконавцем не проведено всі можливі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на повне виконання виконавчого документа.

Заявник просить суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.06.2017 за № 52004650; скасувати вказану постанову та зобовязати державного виконавця поновити зазначене виконавче провадження.

В судове засідання заявник не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. До суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, у звязку з віддаленістю суду, вимоги, викладені в скарзі, підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання старший державний виконавець Чугуївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Причину неявки суду не повідомила, заяви, клопотання до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, 27.11.2015 Чернігівським районним судом Запорізької області на виконання рішення суду від 16.11.2015 виданий виконавчий лист за № 329/983/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Цилінна, 15, м. Кіровське, Донецька область) на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № 5260621 від 16.02.2007 в розмірі 1398, 13 доларів США, еквівалент 920,19 доларів США та 22000, що підлягають сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу.

Вказаний виконавчий лист переданий на виконання до Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

22.08.2016 державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52004650.

Проте, 27.06.2017 старшим державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, де зазначено, «що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

Вказана постанова отримана заявником 10 липня 2017 року, про що свідчить відбиток штампу вхідної документації ПАТ «Перший Український міжнародний банк» вх. № 116/2264/44.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Заявником дотриманий термін оскарження рішення державного виконавця, встановленого вказаною вище статтею, що підтверджується відбитком штампу поштового звязку м. Словянськ-22 Донецької області, на якому зазначена дата відправлення 18.07.2017.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 27.06.2017 старшим державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, в якому зазначено, «що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними».

В силу приписів ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п. 2 названої статті закону, здійснюється у разі відсутності в боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, державним виконавцем не надано суду жодних доказів щодо заперечення чи спростування оскаржуваних його дій.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, належить легковий автомобіль джип Mitsubishi pajero wagon 2007 року випуску, чорного кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РСА № 936492, номер державної реєстрації АН5252ВТ.

Вказаний легковий автомобіль з 16.02.2007 року знаходиться в заставі, що підтверджується договором застави транспортного засобу за № 5265881 укладеного між ОСОБА_2 та керуючим філією ЗАТ ПУМБ ОСОБА_4 і посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_5

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 52824427 від 12.07.2017 легковий автомобіль джип Mitsubishi pajero wagon 2007 року випуску, чорного кольору, номер державної реєстрації АН5252ВТ, перебуває під арештом, який накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50690720 від 01.04.2016, винесеною державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_6

Проте, як зазначено в Інформації про виконавче провадження від 14.07.2017, яка висвітлена в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, згідно виконавчих дій здійснених старшим державним виконавцем Чугуївського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, автотранспортні засоби за боржником ОСОБА_2 не значаться.

Вказані обставини породжують сумніви про здійснення запитів державним виконавцем Погрібною Т.С. щодо розшуку майна боржника ОСОБА_2

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У скарзі представник Банку посилається на те, що дії державного виконавця є незаконними, оскільки ним не було здійснено весь обсяг дій щодо виконання рішення суду, що передбачені діючим законодавством, а тому підстав для повернення виконавчого листа не було.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час виконання рішення державний виконавець має право на : одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів .

Згідно частини 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування). У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Відповідно до ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

В свою чергу, державним виконавцем Погрібною Т.С., будь-яких документів на підтвердження проведення нею необхідних виконавчих дій на виконання рішення суду відділом державної виконавчої служби чи державним виконавцем надано не було, в зв'язку з чим суд вважає повернення виконавчого документу передчасним, а дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 року неправомірними.

Отже, матеріали справи не містять даних, які б свідчили, що державним виконавцем Погрібною Т.С., було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для примусового виконання рішення та спрямованих на встановлення та підтвердження обставин, що можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу.

Протиправна бездіяльність державного виконавця, яка полягає у перевірці майнового стану боржника не в повному обсязі, унеможливлює реальне виконання судового рішення та суттєво порушує права стягувача.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу , порушено їх права чи свободи.

Згідно частини 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу порушують права стягувача та не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» є неправомірною, у звязку з чим вимоги скаржника в частині визнання дій державного виконавця протиправними та скасуванні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за № 52004650, підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо вимог про зобовязання поновити виконавче провадження, суд відмовляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд не має права зобов'язувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, підстав для зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження судом не встановлено, оскільки в даному випадку провадження підлягає відновленню державним виконавцем відповідно до положень ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», розяснено, що ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Отже, зважаючи, що за подання скарги судовий збір не сплачується, то в даному випадку, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 383, 384, 385, 387, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на протиправні дії старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за виконавчим провадженням № 52004650 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за виконавчим провадженням № 52004650 з примусового виконання виконавчого листа № 329/983/15-ц від 16.11.2015, виданого Чернігівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: вул. Цилінна, 15, м. Кіровське, Донецька область) на користь ПАТ «Перший Український банк» (місцезнаходження: вул. Андріївська, 4, м. Київ, ) заборгованість за кредитним договором № 5260621 від 16.02.2007 в розмірі 1398, 13 доларів США, еквівалент 920,19 доларів США та 22000, що підлягають сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу, судовий збір у розмірі 730,26 грн., а також судові витрати у розмірі 420,00 грн.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.06.2017 за виконавчим провадженням № 52004650 з примусового виконання виконавчого листа № 329/983/15-ц від 16.11.2015, виданого Чернігівським районним судом Запорізької області скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В.Богослов