Справа № 442/171/17 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/4279/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому просила зобов'язати названий відділ ДВС зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності їй (ОСОБА_3), її чоловікові ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, його матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак, у зв'язку із зверненням до нотаріуса для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка їй стало відомо, що постановою державного виконавця названого вище ВДВС від 26.07.2011 року в процесі примусового виконання виконавчого листа, боржником за яким є ОСОБА_6, було накладено арешт на всю квартиру в цілому, що порушує її право, як одного із співвласників арештованого нерухомого майна та спадкоємця покійного її чоловіка на прийняття спадщини після його смерті.

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.03.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобов'язано Дрогобицький міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Львівській області зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, загальною площею 78,6 кв.м.

Стягнуто з Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області на користь ОСОБА_3 551 грн. 20 коп. судового збору.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2017 року заяву Дрогобицького ВДВС ГТУЮ про перегляд заочного рішення від 24.03.2017 року залишено без задоволення.

Заочне рішення суду оскаржив відповідач Дрогобицький міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Львівській області, просить рішення скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що державним виконавцем накладено арешт лише на нерухоме майно боржника ОСОБА_6, яке належить їй на праві спільної сумісної власності з часткою 1/1, та оголошено заборону на його відчуження, а тому підстав для зняття арешту з майна немає. Крім того, зазначає, що вказана заборона не може бути підставою для відмови у вчиненні нотаріусом нотаріальних дій по оформленню спадкових прав позивача, як спадкоємця, після смерті інших співвласників квартири.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час та місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, а тому, з урахуванням вимог ч. 2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції з 21.06.2011 року перебував наказ №5015/1652/11, виданий 10.05.2011 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ФОП ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_8 35152,61 грн., 1967,80 грн. інфляційних втрат, 416,80 грн. трьох процентів річних, 357,37 грн. державного мита та 236 грн. витрат на ІТЗ судового процесу (а.с.4), в ході якого, внаслідок невиконання боржником виконавчого документа в добровільному порядку у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк, постановою державного виконавця від 26.07.2011 року було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_6 - квартиру АДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві спільної сумісної власності, в межах суми стягнення 38148,58 грн. та оголошено заборону на її відчуження (а.с.6).

Іншими, окрім боржника ОСОБА_6, співвласниками квартири, яким ця квартира належить на праві спільної сумісної власності (без визначення часток), є ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.17-19).

У січні 2013 року було оголошено про розшук майна (транспортного засобу) боржника і постановою державного виконавця від 16.12.2013 року виконавчий документ повернений стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку) (а.с.20-25).

Частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження та проведення державним виконавцем виконавчих дій, було передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.

У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця (ч.6 ст.52 Закону).

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ч.2 ст.57 Закону).

Частиною першою статті 60 цього Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які містяться в постанові №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (п.п.2,5), позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій правовій підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в такій категорії справ є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Задовольняючи позов позивача ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував, що вона є одним із співвласників арештованого нерухомого майна, яке належить їй та іншим співвласникам, в тому числі й боржнику, на праві спільної сумісної власності, без визначення часток в ньому, а тому її вимога про зняття арешту з квартири, звернена до Дрогобицького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, як до відповідача, є безпідставною та не може бути задоволена в обраний позивачем спосіб.

Крім того, з інформації, яка внесена до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що вказане виконавче провадження по боржнику ОСОБА_9 є завершеним (а.с.20), а відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» в старій редакції та ст.40 Закону в чинній редакції, у разі закінчення виконавчого провадження з визначених Законом підстав, державним виконавцем знімається арешт, накладений на майно боржника.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області задовольнити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 березня 2017 року скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_3 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про зобов'язання зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 704 (сімсот чотири) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 27 грудня 2017 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.