Справа № 364/1046/16-ц Головуючий у І інстанції Моргун Г. Л.
Провадження № 22-ц/780/3518/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 47 22.08.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Журби С.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради про зміну способу участі батька у вихованні дитини,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про зміну способу участі батька у вихованні дитини. Посилалася на те, що вони із відповідачем є батьками неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року визнано мирову угоду між ними, якою визначено порядок участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Вказана мирова угода була укладена тоді, коли ОСОБА_2 проживала у смт. Володарка, однак 21 квітня 2016 року вона купила квартиру у м. Ірпені та переїхала туди разом з дочкою на постійне місце проживання, працює в м. Києві, наразі вирішується питання щодо влаштування дитини до навчального дошкільного закладу. Оскільки ОСОБА_2 змінила місце проживання, виконання визначеного раніше способу участі батька у вихованні дитини згідно з мировою угодою є неможливим, в зв'язку із чим виникають конфліктні ситуації. Відтак для забезпечення здійснення прав та інтересів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також інтересів дитини, вона вважає за необхідне змінити спосіб участі батька у вихованні дитини шляхом встановлення графіку побачень та спільного відпочинку з прив'язкою до нового місця проживання дитини. При цьому, оскільки у дитини погіршився стан здоров'я, вона напружено ставиться до батька та часто не бажає спілкуватися з ним, спілкування з дитиною має бути обумовлене присутністю матері.

Просила змінити (визначити) спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_6, наступним чином: кожні перші та треті вихідні місяця (субота та неділя) з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. без ночівлі за місцем проживання ОСОБА_6, або на іншій території без примусу дитини у присутності матері; кожен вівторок з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дитини або на іншій території без примусу дитини у присутності матері; кожної другої та четвертої п'ятниці з 18 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. за місцем проживання дитини або на іншій території без примусу дитини у присутності матері; у святкові (вихідні) дні без примусу дитини: щороку 02 січня з 15 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв., щороку 07 січня (Різдво Христове) з 15 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., щороку 08 березня (Міжнародний жіночий день) з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., щороку другий день Православного свята Пасхи з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; на день народження ОСОБА_6 в першій половині дня, а саме до 13 год. 00 хв. по місцю проживання дитини чи по місцю святкування дня народження без примусу дитини у присутності матері; 08 серпня кожного року з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дитини або на іншій території без примусу дитини у присутності матері; встановити, що ОСОБА_3 має право з 01 січня 2020 року безперешкодно забирати з постійного місця проживання дочку та проводити час з донькою протягом одного тижня (7 днів поспіль) в зимовий період щороку, з 10 січня по 17 січня, без примусу дитини; встановити, що ОСОБА_3 має право з 01 січня 2020 року безперешкодно забирати з постійного місця проживання дочку та проводити час з донькою протягом одного тижня (7 днів поспіль) в період його літньої відпустки, без примусу дитини; встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язані один перед одним за 1 тиждень до запланованого відпочинку повідомити про свої наміри та відповідну дату у письмовому вигляді один одного під розписку; встановити, що за умови письмового погодження з ОСОБА_2 ОСОБА_3 має право брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою на умовах, не погоджених даним регламентом.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із вказаним рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що подання даного позову викликане виключно інтересами дитини, оскільки зміна її фактичного місця проживання ускладнила можливість виконання ухвали Володарського районного суду від 01 березня 2016 року, якою встановлено спосіб участі батька у вихованні дитини, так як відстань від смт. Володарка до м. Ірпінь складає близько 130 км. і близько двох годин поїздки. Безпосереднє виконання вимог ухвали може призвести до втоми дитини та її виснаження переїздами, що не було враховано судом. Крім того, у дитини наявні психоневрологічні розлади, тому їй як матері необхідно постійно відслідковувати стан дитини та її зміни і вбачається обов'язковою присутність під час спілкування з батьком. Суд також дійшов помилкового висновку, що позивач способом захисту своїх прав обрала внесення змін до мирової угоди, оскільки вона просить змінити лише порядок спілкування батька з дитиною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про зміну способу участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції виходив із того, що зміна місця проживання дитини не може слугувати підставою для внесення змін до мирової угоди та її неможливо визнати істотною умовою, оскільки мирова угода не прив'язана до конкретного місця проживання дитини, прав та інтересів неповнолітньої дитини не порушено.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01 березня 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 та ОСОБА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 про визначення способу участі ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення зустрічей за наступним регламентом: ОСОБА_3 має право безперешкодно забирати доньку ОСОБА_6 з постійного місця проживання та проводити час з донькою без присутності матері, кожні перші та треті вихідні дні щомісяця з 11 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі за місцем проживання: АДРЕСА_3 або на іншій території ( надалі за текстом - батьківські дні) без примусу дитини; ОСОБА_3 має право безперешкодно забирати доньку ОСОБА_6 з постійного місця проживання чи навчально-виховного закладу та проводити час з донькою, без присутності матері кожен вівторок з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за своїм місцем проживання: АДРЕСА_3 або на іншій території (надалі за текстом - батьківські дні); ОСОБА_3 має право безперешкодно забирати доньку ОСОБА_6 з постійного місця проживання чи навчально-виховного закладу та проводити час з донькою, без присутності матері, кожної другої та четвертої п'ятниці з 16 год.00 хв. до 18 год. 00 хв. за своїм місцем проживання: АДРЕСА_3 або на іншій території ( надалі за текстом - батьківські дні); ОСОБА_3 має право безперешкодно забирати з постійного місця проживання доньку та проводити час з донькою без присутності матері у зазначені святкові дні, за умови, що такі дні не співпадають з батьківськими днями, що визначені в п.1, п.2, п.3 даного регламенту: щороку 2 січня з 15 год.00 хв. по 19 год. 00 хв.; щороку 7 січня - Різдво Христове з 15 год.00 хв. до 18 год. 00 хв.; щороку 8 Березня - Міжнародний жіночий день з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.; щороку другий день Православного свята Пасхи з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.; ОСОБА_3 має право вільно відвідувати доньку ОСОБА_6 на день народження дитини (ІНФОРМАЦІЯ_1 щороку) в першій половині дня, а саме до 12 год. 00 хв., по місцю її проживання чи по місцю святкування дня народження; ОСОБА_3 має право безперешкодно забирати з постійного місця проживання доньку ОСОБА_6 та проводити час з нею без присутності матері 08 серпня з 11 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання АДРЕСА_3 або на іншій території; ОСОБА_3 має право з 01.01.2019 року безперешкодно забирати з постійного місця проживання доньку ОСОБА_6 та проводити час з донькою протягом одного тижня (7 днів поспіль) в зимовий період щороку, з 10 січня по 17 січня; ОСОБА_3 має право з 01 січня 2019 року безперешкодно забирати з постійного місця проживання доньку ОСОБА_6 та проводити час з донькою протягом одного тижня (7 днів поспіль) в період його літньої відпустки; ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов'язані один перед одним, за 1 (один) тиждень до запланованого відпочинку повідомити про свої наміри та відповідну дату у письмовому виді один одного під розписку. Для мами дитини ОСОБА_2 на час її відпочинку з дитиною не діє п.1, п.2, п.3 даної мирової угоди; за умови письмового погодження з ОСОБА_2, ОСОБА_3 має право брати участь у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на умовах не погоджених даним регламентом.

21 квітня 2016 року ОСОБА_2 придбала за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 02 грудня 2016 року надано дозвіл на реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 без письмової згоди батька ОСОБА_3

З 17 січня 2017 року місце проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою АДРЕСА_1.

В матеріалах справи наявна медична документація відносно дитини ОСОБА_6, якій встановлено діагноз «невроз у формі порушення сну» і яка перебуває на «Д» обліку в дитячій поліклініці з 25 травня 2016 року.

Листом Служби у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради від 16 червня 2016 року № 765 повідомлено ОСОБА_2, що для визначення нового порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою їй необхідно звернутися до суду.

Вказані обставини підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 157, 159 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровся одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд першої інстанції встановив, що спосіб участі батька у вихованні дитини визначений мировою угодою, визнаною 01 березня 2016 року Володарським районним судом Київської області.

Звертаючись до суду із позовом про зміну способу участі батька у вихованні дитини, ОСОБА_2 посилалася на те, що в зв'язку із зміною місця проживання дитини виконання визначеного раніше способу участі батька у вихованні дитини є неможливим, при цьому у дитини погіршився стан здоров'я, вона напружено ставиться до батька і часто не бажає спілкуватись з ним сама, тому спілкування дитини з батьком має бути обумовлене її присутністю.

Разом із тим, позивачем всупереч вимог ст. 60 ЦПК України не наведено жодних підстав неможливості виконання способу участі батька у вихованні дитини, та не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилалася в обґрунтування своїх вимог, зокрема висновків органу опіки та піклування, висновків психолога, медичних висновків, якими б доводилася неможливість виконання регламенту побачень, затвердженого мировою угодою від 01 березня 2016 року, в такому вигляді, як він був погоджений сторонами, та що його дотримання суперечитиме інтересам малолітньої дитини.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_3 не надавав згоду на зміну місця реєстрації дитини у м. Ірпені Київської області, не стосуються предмету позову і відхиляються колегією суддів.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо можливої втоми дитини і виснаження переїздами, що може позначитися на її здоров'ї, колегія суддів враховує, що такі доводи є лише припущеннями позивача, які не ґрунтуються на будь-яких доказах, та відхиляє дані доводи в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності забезпечити присутність матері під час спілкування ОСОБА_3 із дочкою в зв'язку із наявністю в неї психоневрологічних розладів колегія суддів вважає також необґрунтованими та безпідставними, оскільки медичні документи, надані позивачем, як не підтверджують, так і не спростовують обов'язковість її присутності.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що вона просила змінити не умови мирової угоди, а сам порядок спілкування батька з дитиною, оскільки вони не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зміни або визначення іншого способу участі батька у вихованні дитини і не є підставою для скасування законного та справедливого рішення.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідачем під час розгляду справи не було запропоновано іншого графіку побачень і не зазначено, чим його не влаштовує графік, запропонований ОСОБА_2, не є підставою для скасування рішення суду та задоволення її вимог, оскільки необхідності зміни способу участі батька у вихованні дитини нею взагалі не доведено.

Колегія суддів враховує, що позивачем не надано висновку органу опіки та піклування з приводу нового графіку, який складено нею лише з врахуванням власних міркувань та уявлень про дотримання інтересів дитини.

Так, відповідно до п. п. 73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради з урахуванням висновку служби у справах дітей. Під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Таким чином, позивач, складаючи власний графік побачень, перебрала на себе функції органу опіки та піклування без будь-яких на те підстав.

Посилання позивача на судову практику інших судів першої інстанції не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки така практика не є джерелом права, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються в цій частині.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 05 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Журба С.О.

Яворський М.А.