Справа № 185/9253/17
Провадження № 2/185/4486/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Палюх Т. Д.
при секретарі - Андруховій Ю.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
22.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яким просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Франка, 43.
Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило.
Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. ст. 13, 77, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А відповідно до ч. 4 ст. 337 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Судом встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.09.2017, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №34/2016, набув право власності на житлове приміщення, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Франка, 43, тому має права володіння, користування та розпорядження зазначеним житловим приміщенням.
Виникнення права відповідача на користування житловим приміщенням та обсяг цих прав залежить від наявних саме у власника майна прав. Із матеріалів справи не вбачається, що відповідач не укладав з позивачем, як власником житлового приміщення, яких - небудь договорів щодо неї чи узгоджував з ним можливість свого проживання в якості тимчасового мешканця. Проте, сама наявність реєстрації відповідача у належній позивачу житловому приміщенні є порушенням права користування, а тому й порушенням права власності позивача.
Відповідно до акту від 14.11.2017, посвідченого квартальним комітетом №47 м. Павлограда встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 20.11.2012р, проте не мешкає за вказаною адресою і ніколи не проживала( а.с.8-11).
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд приходить до висновку, що право позивача на користування спірним житловим приміщенням порушено й потребує захисту шляхом визнання відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Франка, 43.
На підставі вищевикладеного та ст.ст.316, 317, 337, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640,00 грн (шістсот сорок гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Т. Д. Палюх