Справа № 451/1777/16 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/783/2213/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта(відповідача) ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

позивачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхнього представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа ОСОБА_9 про усунення перешкод в користуванні житлом та виселення - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити перешкод та забезпечити доступ ОСОБА_4, ОСОБА_5 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителів АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителів АДРЕСА_1 судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителів АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителів АДРЕСА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права. Звертає увагу суду на те, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.08.2015 року за ОСОБА_4 визнано право власності на частку 3/8 спірного будинку з будівлями і господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. Окрім цього, в мотивувальній частині рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18.08.2015 року встановлено, що третя особа ОСОБА_9 станом на 15.04.1991 року мала 1/4 частку у колгоспному дворі, успадкувавши 3/8 частки після смерті її чоловіка, і її частка відповідно збільшилась до 5/8 частки члена колгоспного двору. Враховуючи рішення Радехівського районного суду Львівської області від 18.08.2015 року, яке в силу вимог ст. 124 Конституції України, ст. 14, 61, 208 ЦПК України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов'язковим як для сторін даного судового спору так і для суду, співвласниками спірного будинковолодіння є ОСОБА_4 - частка 3/8 та ОСОБА_9 - 5/8. Відтак, ОСОБА_5 не є співвласником спірного будинковолодіння, а тому в силу вимог ст. 391 ЦК України, не вправі звертатись із вказаним позовом до суду, оскільки її права ніким не порушуються через відсутність у неї частки у праві власності спірного будинковолодіння. Саме тому, ОСОБА_5 є неналежним позивачем по даній справі, на що суд першої інстанції не звернув уваги при постановленні оскаржуваного рішення. Крім цього, зазначає, що із показів свідків допитаних в судовому засіданні, позивач ОСОБА_4 проживає у літній кухні разом із ОСОБА_5, яка входить у склад будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, тобто останній повністю вступив у користування та розпорядження своєю часткою, яка складає 3/8 будинковолодіння. Також, зазначає, що позивач з моменту набуття рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 18.08.2015 року законної сили, не звертався із самостійним позовом про виділення в натурі 3/8 частки у цілому будинковолодінні, а відтак, його частка у житловому будинку є невизначеною. Крім цього, вважає, що перешкоди чиняться не з боку відповідачів по справі, а саме із боку позивача та його дружини, проте на вказані обставини суд першої інстанції також не вернув уваги. Відтак, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та в цій частині постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю, в іншій частині просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача(апелянта) ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їхнього представника ОСОБА_6 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Задовольняючи частково даний позов, районний суд виходив з того, що позивачу ОСОБА_4, який є власником 3/8 часток спірного будинку з будівлями і господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1. будинку та його дружині з боку відповідачів чиняться перешкоди.

З такими висновками суду погоджується й судова колегія виходячи з наступного.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Скориставшись своїм правом, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд із позовом про усунення перешкод в користуванні житлом та надання доступу до нього.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,372 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Судом та матеріалами справи встановлено, що рішенням Радехівського районного суду від 18.08.2015 року за ОСОБА_4 визнано право власності на частку у розмірі 3/8 спірного будинку з будівлями і господарськими спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Однак позивач ОСОБА_4 разом із дружиною ОСОБА_5 не користується цією часткою, оскільки відповідачі та третя особа їм чинять перешкоди.

Вказане підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Проаналізувавши подані докази суд прийшов до вірного висновку про задоволення позову в частині усунення перешкод та надання доступу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, дана належна оцінка поданим сторонами доказам, рішення суду ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_5 є неналежним позивачем є безпідставними, оскільки остання є зареєстрована у спірному будинковолодіння, та є дружиною співвласника будинку, а отже має право на усунення перешкод в користуванні спірним житлом(ст.64 ЖК України, ст..ст.16,386,391 ЦК України).

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що позивач ОСОБА_4 не звертався із позовом про виділення в натурі 3/8 частки, а відтак, його права не порушуються, оскільки незалежно від виділу часток усі співвласники майна мають рівні права щодо володіння, користування і розпорядження ним. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою.

Інші доводи апеляційної скарги його правильність по суті не спростовують, тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 28 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета