Справа № 357/9141/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Протасова О. М. ,

при секретарі - Дорошкевич В. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, проживання однією сім'єю більше п'яти років, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її цивільний чоловік ОСОБА_2, за життя він, жодних заповітів не складав. Вони з чоловіком офіційно були одружені з 27.01.1972 року, від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. В зв'язку з деякими життєвими обставинами вони з чоловіком офіційно шлюб розірвали 28.01.1988 року, після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді 3/10 частини будинку АДРЕСА_1, 32/100 частини зазначеного будинку належить на праві спільної часткової власності їй. На сьогоднішній день вона бажає прийняти спадщину після свого чоловіка, однак позбавлена даного права, так як в неї не має підтвердження, що він являється її чоловіком. Хоч вона з чоловіком і розлучилась, але розірвання шлюбу відбулося лише на паперах, так як вони з ним як продовжували проживати разом однією сім'єю так і до смерті її чоловіка проживали однією сім'єю в житловому будинку АДРЕСА_1. Вона з чоловіком разом, оплачували комунальні послуги за газопостачання, електропостачання та водопостачання, що підтверджується квитанціями, ремонтували будинок, приймали гостей, сина з родиною та довгий час з ними проживав, та проживає на даний час, їх онук який навіть не здогадувався, що вони розлучені. Вони також мали спільний бюджет, коли чоловік помер то вона повністю займалась його похованням і всі витрати несла сама, зараз доглядає за могилкою і встановила пам'ятник. Оскільки це перешкоджає їй реалізувати спадкові права, просила встановити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву, посилаючись на наведені у ній обставини.

В судовому засіданні представник заявника за довіреністю ОСОБА_4, заяву підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, просила розглядати справу у його відсутності.

Вислухавши заявника та її представника ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 одружились 27.01.1972 року, від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, з якого вбачається, що батьками записані: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1.

Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, 28.01.1988 року шлюб розірвали.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 їх спільний син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у віці 42 роки.

З свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у віці 71 рік.

За життя ОСОБА_2, жодних заповітів не складав. Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина у вигляді 3/10 частини будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 03.05.1984 року. 32/100 частини зазначеного будинку належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі - продажу від 20.05.1995 року.

Спільне проживання підтверджується також технічною документацією на житловий будинок АДРЕСА_1. В технічних паспортах на житловий будинок виданих Білоцерківським бюро технічної інвентаризації 10.09.1999 р. та 22.04.2008 року зазначено фактичне користування житловим будинком з якого вбачається що приміщення квартири № 3 та № 1 з'єднані між собою, мають спільні комунікації, опалення, освітлення приміщення, та знаходилось в спільному користуванні заявника та ОСОБА_2, а приміщення квартири № 2 не сполучені з їхніми квартирами та є відособлені в окрему квартиру. Документів якими було б встановлено поділ (виділ частки в натурі, конкретне користування) між співвласниками не посвідчувалось.

Заявник з ОСОБА_2 разом, оплачували комунальні послуги за газопостачання, електропостачання та водопостачання, що підтверджується квитанціями, ремонтували будинок, приймали гостей, сина з родиною та довгий час з ними проживав, та проживає на даний час, їх онук. Вони також мали спільний бюджет, коли ОСОБА_2 помер то заявник повністю займалась його похованням і всі витрати несла сама, зараз доглядає за могилкою і встановила пам'ятник, дані факти підтверджуються матеріалами справи та показами свідків.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає доведеним той факт, що заявник та ОСОБА_2 проживали однією сімєю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а тому задовольняє заяву у повному обсязі.

На підставі наведеного, враховуючи, що позасудовим шляхом встановити ці обставини неможливо, керуючись ст.ст. 6,8,209,218,221,223 235,256,259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, проживання однією сім'єю більше п'яти років задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, із ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю не менше п'ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова