АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/418/17
Провадження № 22-ц/792/1504/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.,

сторін: представника апелянта Августенюка О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Ізяславського районного суду від 14 червня 2017 року у справі за позовом Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що органом пенсійного фонду ОСОБА_2 було призначено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_3 на утримання їх неповнолітньої доньки. Пенсія призначалась за заявою відповідача та відповідно до рішення суду від 5 вересня 2005 року, за яким ОСОБА_3 було визнано безвісно відсутнім.

Рішенням від 8 червня 2015 року № 7 управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі припинило виплату зазначеної пенсії, оскільки здобуто відомості про місце працевлаштування визнаного безвісно відсутнім ОСОБА_3

У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України безпідставно виплачені 79111, 82 грн.

Рішенням Ізяславського районного суду від 14 червня 2017 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, Білогірське об'єднане управління Пенсійного фонду України в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що суд не взяв до уваги статтю 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень Пенсійного фонду або судовому порядку.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 5 вересня 2005 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано безвісно відсутнім з 1 березня 2004 року, (а. с. 6).

За заявою ОСОБА_2, яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, відповідно до вказаного вище рішення суду, на підставі поданого пакету документів, органом пенсійного фонду було призначено пенсію по втраті годувальника на утримання їх доньки - неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 4, 5).

8 червня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі здобуто відомості про місце працевлаштування визнаного безвісно відсутнім ОСОБА_3 (а. с. 8)

Згідно з даними Державного реєстру застрахованих осіб ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) з липня 2007 року по грудень 2008 року працював у ТОВ - фірмі "Ренал" (, м. Київ), з вересня 2009 року по лютий 2010 року - "Транспроммаш" (, м. Київ), з травня 2014 року по даний час - у ТОВ "Мережа-Буд" (, м. Київ) (а. с. 13-14).

Рішенням від 8 червня 2015 року № 7 управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі відповідно до частини 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» припинило виплату пенсії відповідачу по втраті годувальника на підопічну ОСОБА_4 у зв'язку з виявленням обставин щодо місця працевлаштування годувальника ОСОБА_3, який був визнаний безвісно відсутнім.

29 червня 2016 року рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області скасовано рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 5 вересня 2005 року про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_3. Вказане рішення набрало законної сили 11 липня 2016 року (а. с. 9).

Відповідно до довідки розрахунку переплати по особовому рахунку № 127178 ОСОБА_2 за період з 6 вересня 2005 року по 31 травня 2015 року, останній було виплачено 79111, 82 грн. пенсії по втраті годувальника на підопічну ОСОБА_4, 1997 р.н. (а. с. 10, 11-12).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зловживань ОСОБА_2 при поданні документів щодо призначення пенсії по втраті годувальника, не здобуто таких доказів і судом.

Крім цього, суд зазначає, що підставою призначення пенсії по втраті годувальника слугувало рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2005 року, а отже підстава для виплати такої пенсії по втраті годувальника відпала тільки після його скасування рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області 29 червня 2016 року.

З таким висновком колегія суддів Апеляційного суду погоджується.

Посилання апелянта, що суд не взяв до уваги вимоги ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно якої пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії, пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду, є необґрунтованим.

Апелянт не надав доказів обізнаності відповідача про обставини, що могли спричинити зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Білогірського об'єднаного управління Пенсійного фонду України відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Король О.В. Категорія: 59

Доповідач - Купельський А.В.