Справа № 204/3936/17
Провадження № 2/204/1415/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

представника відповідача-2 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в

05 липня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач з просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на свою на користь 8068 (вісім тисяч шістдесят вісім)грн. 23коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.12.2014р. між товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» та ОСОБА_3 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтвердженням чому є Поліс №АІ/5351128. Згідно Полісу №АІ/5351128 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Джилі, д.р.н НОМЕР_5. 16.01.2015р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля БМВ, д.р.н НОМЕР_6 внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2015р., ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Джилі, д.р.н НОМЕР_5 була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», особа, яка зазнала матеріального збитку - ОСОБА_5 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про виплату страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант», вважаючи вимоги потерпілої особи обґрунтованими провело розрахунок суми страхового відшкодування за страховим випадком та виплатило 8 068 гривень 23 коп. страхового відшкодування. Тобто, ТДВ СК «Альфа-Гарант» належно виконало свої зобов'язання за полісом №АІ/5351128. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2015р., встановлено, що ОСОБА_2 після скоєння ДТП залишив місце пригоди, чим скоїв правопорушення передбачене ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати регресний позов у розмірі фактично понесених витрат як до страхувальника (ОСОБА_3.) так і до водія забезпеченого транспортного засобу (ОСОБА_2.).

Відповідно до заперечення представника відповідача від 04.10.2017р. і пояснення до заперечення від 18.10.2017р., відповідач-2, в частині заявлених позовних вимог до неї не визнає в повному обсязі, оскільки вони не узгоджуються з нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, не відповідають фактичним обставинам справи і доказам. На думку відповідача-2, позивач намагається без відповідного законного обґрунтування та беззаперечних доказів, пов'язати відповідачів: власника автомобіля і водія автомобіля - солідарним обов'язком по регресу. ОСОБА_3 є неналежним відповідачем по даній справі, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем та з вини якого сталась ДТП, тобто відповідач-1 - ОСОБА_2 На момент ДТП, автомобіль НОМЕР_1, був застрахований договором ОСЦПВ (страховим полісом) - серія АІ/5351128 від 26.12.2014р., страховик - ТДВ СК «Альфа-Гарант», цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була забезпечена. З листопада 2014 року даний автомобіль перебував у особистому користуванні і володінні ОСОБА_2, який був переданий йому в належному технічному стані на піставі усної домовленості між ними, чинного законодавства при цьому не було порушено. Отже на момент ДТП, водій ОСОБА_2 експлуатував (володів) даним автомобілем на законних, не заборонених законом, підставах. Водія ОСОБА_2, визнано винним у ДТП, самовільному залишенні місця ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за с.124 КУпАП, ч.1 ст.124 КУпАП. Винним у вчиненні ДТП визнано саме відповідача ОСОБА_2, відсутні будь-які відомості (докази) про вину власника автомобіля - ОСОБА_3 Зазначає, що ОСОБА_3 не отримувала від позивача жодної регресної вимоги по даному ДТП. Позивач з регресною вимогою звертався до ОСОБА_2, якою вимагали сплатити 8068,23грн. В даній вимозі зазначено, що ОСОБА_2 повідомив про ДТП лише 15.04.2015р., проте доказів які б посвідчували поважність причин пропуску встановленого законом строку він не надав. Доказів, що взаємопов'язаними, сукупними неправомірними діями відповідачів або діями з єдністю наміру щодо спричинення шкоди, завдали шкоди позивачу матеріали справи не містять і ні чим не підтверджується.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.40).

Представник відповідача-2 у судовому засіданні в частині пред'явлених до відповідача-2 позовних вимог не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Відповідач-1 у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача-2, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

26.12.2014р. між товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» та відповідачем-2 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до полісу №АІ/5351128 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_2, строк дії з 30.12.2014р. до 29.12.2015р., страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 50000грн. (а.с.4).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.02.2016р., яка набрала законної сили 11.03.2015, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, а саме в тому, що він, 16.01.2015р. об 11год.30хв, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в районі будинку №21 по вул.Павлова у м.Дніпропетровську, під час руху змінив напрямок руху ліворуч та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався ліворуч у попутному напрямку. Після зіткнення автомобіль «БМВ» скоїв наїзд на сніговий сугроб. Після чого водій ОСОБА_2 місце ДТП залишив та міліцію не повідомив (а.с.5).

04.02.2015р. власник транспортного засобу «БМВ» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого (а.с.6-7).

30.03.2015р. власник транспортного засобу «БМВ» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_5 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування (а.с.8).

Відповідно до звіту №10930 від 22.03.2015р. матеріальний збиток завданий власнику ТЗ BMW 730 (державний номер НОМЕР_7) внаслідок його пошкодження складає: 10881грн.88коп. з урахуванням ПДВ і 9068грн.23коп. без урахування ПДВ (а.с.9-20).

Згідно з актом-розрахунком №ЦВ/15/0207 сума страхового відшкодування складає 8068грн.23коп. (а.с.21).

Відповідно до листа-вимоги №ЦВ/15/0207 від 23.04.2015р. ТОВ «Партнер-Консалт» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування, а також інших витрат понесених для визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, які склали 8923грн.23коп. (а.с.22).

Згідно з платіжним дорученням №83 від 23.04.2015р. ТОВ «Партнер-Консалт» здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 8068грн.23коп. (а.с.23).

Згідно із страховим актом №ЦВ/15/0207 від 24.04.2015р., розрахунком страхового відшкодування до страхового акту ЦВ/15/0207, платіжним дорученням №11489 від 24.04.2015р. засіданням комісії прийнято рішення щодо затвердження страхового акту та виплати страхового відшкодування на користь ТОВ «Партнер-Консалт» у розмірі 8943грн.23коп. згідно з листом-вимогою №ЦВ/15/0207 (а.с.24-26).

Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяної нею (в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Також, згідно з п.8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у

встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п.п.в,ґ п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди; якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, позивач виконав покладений на нього Законом обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини відповідача-1 ОСОБА_2, і до нього в порядку регресу перейшло право вимоги до відповідача-1 ОСОБА_2

Виходячи з вищевикладеного, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були пов'язані спільними діями, вони не завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, тому солідарну відповідальність вони не несуть, а шкоду повинен відшкодовувати водій транспортного засобу ОСОБА_2, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та керував транспортним засобом, тому суд доходить висновку про те, що в позовних вимогах до ОСОБА_3, як до страхувальника транспортного засобу необхідно відмовити, отже, позов підлягає частковому задоволенню у частині стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу з ОСОБА_2

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Цивільний позов товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» 8068 (вісім тисяч шістдесят вісім)грн. 23коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот)грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 23 жовтня 2017 року.

Суддя І.В. Тітова