ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6165/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі по тексту - ТОВ "Євро-Реконструкція", позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, відповідач) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції в загальній сумі 13607,23 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_1 і є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються ТОВ "Євро-Реконструкція". Відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідач з жовтня 2014 р. своєчасно не вносить плату за отримані послуги з централізованого опалення, що обумовило виникнення заборгованості в розмірі 10120,74 грн. ОСОБА_2 є боржником, який прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому вона відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язана сплатити зазначену суму боргу з урахуванням інфляційної складової в сумі 1521,28 грн. та трьох процентів річних в сумі 266,64 грн.

Під час розгляду справи за клопотанням позивача до участі у справі були залучені співвідповідачі - співвласники квартири ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідачі).

В судовому засіданні представник позивача Якуб Г.О. позов підтримала пославшись на викладені у позовній заяві обставини.

Відповідач ОСОБА_2 заявила про визнання 1/3 частини позовних вимог. Послалась на те, що оскільки вона є власником 1/3 частина квартири, вона повинна відповідати лише за несплату житлово-комунальних послуг в частині майна, яке їй належить.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем їх проживання, проте в судове засідання вони не з'явилися, про причини неявки не повідомили, письмових заперечень на позов не подали.

Причини повторного неприбуття відповідачів в судове засідання суд розцінює як неповажні і вбачає підстави для розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши представника позивача, відповідача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві власності в рівних частках квартира АДРЕСА_1.

ТОВ "Євро-Реконструкція" має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на постачання теплової енергії і надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для будинку АДРЕСА_1, що підтверджується затвердженим Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією Переліком.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875-IV (надалі - Закон № 1875-IV).

Підпункти 1, 10 пункту 1 частини 1 статті 1 Закону № 1875-IV дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо-та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 20 Закону № 1875-IV, пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, споживач зобов'язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно статті 32 Закону № 1875-IV розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на комунальні послуги, які надаються позивачем, формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

За приписами статей 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

З огляду на те, що зобов'язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг в даному випадку на вирішення справи не впливає і не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що протягом опалюваних сезонів 2014-2015, 2015-2016 та 2016-2017 років позивач надавав відповідачам послуги з централізованого опалення, які відповідачі не оплатили, що обумовило виникнення заборгованості, розмір якої станом на 1 березня 2017 р. становить 10120,74 грн.

При визначенні суми заборгованості відповідача суд приймає до уваги надану позивачем бухгалтерську довідку як об'єктивний доказ, що містить відомості щодо вартості нарахованих відповідачу сум за централізоване опалення. Дані вказаної довідки узгоджуються з даними нарядів на підключення опалення в будинку АДРЕСА_1 на початку опалювального сезону та на його відключення по закінченню такого сезону.

Доказів протиправного застосування позивачем цін і тарифів при обрахуванні плати за опалення відповідач не надав, а відповідно до положень статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачі прострочили виконання грошового зобов'язання, а отже за приписами статті 625 ЦК України вони не звільняються від відповідальності за неможливість його виконання і на вимогу кредитора зобов'язані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з жовтня 2014 по лютий 2017 р. (включно) його втрати від інфляції склали 1521,28 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 266,64 грн.

Враховуючи, що відповідачі добровільно не виконують зобов'язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом примусового стягнення заборгованості солідарно з усіх співвласників, оскільки договір про порядок користування квартирою вони не укладали і судове рішення з цього питання не ухвалювалось.

З огляду на те, що рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідачів в рівних частках судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 10 120 гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» по 533 гривні 33 копійки судових витрат з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: