УХВАЛА

іменем україни

06 листопада 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 в спільній сумісній власності подружжя та зобов'язання здійснити державну реєстрації права власності на частку майна, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 державний виконавець Солом?янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Солом?янський районний ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) Вангородський С.М. подав подання про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 в спільній сумісній власності подружжя та зобов'язання здійснити державну реєстрації права власності на частку майна.

Згідно автоматичного розподілу справ між суддями 27.09.2017 відбулося визначення судді з розгляду даного подання та 06.11.2017 відповідні матеріали були передані головуючому у справі.

Дослідивши подання та долучені до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно ст.377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підтвердження необхідності визначення частки майна боржника ОСОБА_2 в спільній сумісній власності подружжя та зобов'язання здійснити державну реєстрації права власності на частку майна, державним виконавцем надано суду копію матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту належності майна.

Також, подання про визначення частки боржника у спільній власності з іншими особами, мають розглядатися з обов'язковим викликом у судове засідання не лише державного виконавця, боржника, стягувача й прокурора (у випадках здійснення останнім представництва інтересів громадянина або держави в суді), а й учасників спільної власності на майно та з додержанням вимог ЦПК щодо допустимості засобів доказування.

Виходячи з аналізу матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем не дотримано в цій частині вимог законодавства та не вказано всіх заінтересованих осіб чиїх прав та інтересів безпосередньо воно стосується, а також не надано копії подання та додатків до нього для направлення заінтересованим особам або підтвердження стосовно направлення на їх адресу копії подання перед зверненням до суду.

Відповідно до імперативних вимог п. п. 5, 6 ч.2 ст.199 ЦПК України особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали подання не містять посилання на докази належного виконання вимог законодавства з боку державного виконавця, з метою уникнення порушень законних прав та інтересів всіх заінтересованих осіб. Негайний же термін розгляду подання позбавляють суд можливості прийняття рішення у справі.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки скарги і долучених до неї матеріалів і недопущення непідготовленої справи до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення її без руху, та надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо ж заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, заява, скарга, подання вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 в спільній сумісній власності подружжя та зобов'язання здійснити державну реєстрації права власності на частку майна, - залишити без руху.

Роз'яснити державному виконавцеві Вангородському С.М., що зазначені в ухвалі недоліки нею можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, подання буде вважатись неподаним та буде повернуто державному виконавцеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Букіна