Єдиний унікальний номер 719/194/17
Номер провадження 2/719/90/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Луців О.В.,

секретаря Матковської А.О.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

При цьому, зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 16.03.2011 року рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області було розірвано. Від спільного шлюбу у них народились дитина донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із ОСОБА_2 і перебуває на її утриманні.

На підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-128/11 від 28.02.2011 року, з ОСОБА_1 на користь позивача на утримання дитини стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 11.02.2011 року і до повноліття дитини.

Необхідність зміни розміру аліментів позивач мотивує значним збільшенням витрат на утриманні дитини через інфляційні процеси в державі, збільшенням потреб самої дитини, зокрема, на навчання, а також зміною матеріального стану самого відповідача внаслідок його неофіційного працевлаштування та зміною розміру мінімальної заробітної плати. При цьому, ОСОБА_2 вказала, що сімейне положення ОСОБА_1 не змінилось, інших, крім спільної доньки, неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сімї у відповідача на утриманні не зявилось, участі у справах сімї та у додаткових витратах на утримання доньки ОСОБА_1 не приймає.

Оскільки розмір аліментів в сумі 300 грн. на сьогоднішній день не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, позивач просить збільшити його до 1200 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня предявлення позову до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак 31.07.2017 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 12).

Відповідач позовні вимоги визнав частково, зокрема, в частині збільшення розміру аліментів до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Так, ОСОБА_1 пояснив, що вже протягом двох місяців працює на підставі безстроково трудового договору арматурником в ПАТ «Київметробуд» в тунельному загоні №7 та отримує заробітну плату в середньому 4500 грн. Окрім того, відповідач є інвалідом ІІІ групи, отримує регулярно пенсію по інвалідності в розмірі 1400 грн., з якої і вираховуються 300 грн. аліментів. Не погоджується з доводами позивача про її повне утримання дитини, а також неприйняття участі ОСОБА_1 у додаткових витратах на дитину та її вихованні, оскільки систематично надає, окрім аліментів, додаткові кошти на шкільне приладдя, одяг, екскурсії та інші необхідні витрати. Визнає, що його матеріальний стан покращився, інших осіб на утриманні не має, а його стан здоровя, зокрема інвалідність, були враховані Сокирянським районним судом Чернівецької області при призначенні первісного розміру аліментів. Вважає також, що покращився і матеріальний стан позивача, так як остання влаштувалась на роботу, а її теперішній чоловік має достатній стабільний дохід. Не заперечував, що на сьогоднішній день потреби та, відповідно, витрати на дитину є значно більшими, ніж у 2011 році, а відтак аліменти в розмірі 300 грн. на утримання дитини є недостатніми.

Суд, заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16.03.2011 року рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-190/11 від 16.03.2011 року (а.с. 7). Від спільного шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ № 017662 від 16.01.2006 року, виданим виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області, де у графі «батько» зазначений ОСОБА_1, а у графі «мати» - ОСОБА_4 (а.с. 4).

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 073613 від 05.11.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області (а.с. 10), 05.11.2011 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5, змінивши при цьому своє прізвище на «Пашкова».

Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ч. 1-2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою ВРУ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Також судом встановлено, що згідно довідки № 4941 від 27.07.2017 року, виданої начальником відділу ведення реєстру територіальної громади Новодністровської міської ради Чернівецької області ОСОБА_6 (а.с. 9), дитина сторін проживає разом із позивачем. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується виконавчим листом № 2-128/11 від 15.03.2011 року (а.с. 6), виданим на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-128/11 від 28.02.2011 року (а.с. 7).

За правилами ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, ВСУ в своїх розясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, при розгляді позовів, заявлених підстав зміни аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У ст. 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із довідкою про доходи № 255/9/24-50-08-206 від 16.08.2017 року Новодністровського відділення Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області за період з 01.04.2016 року по 31.03.2017 року ОСОБА_1 отримував доходи від ПАТ «Альфа-Банк», відмінні від заробітної плати, так як останні значаться під кодом «інші доходи». Так, відповідач пояснив, що певний час сплачував кредитні внески в даному банку, а на залишок надмірно сплачених коштів нараховувались відсотки, при цьому зауважив, що на сьогоднішній день кредит сплачений повністю, а нарахування більше не відбувається.

Таким чином, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо здійснених ним раніше витрат на погашення кредиту, офіційне працевлаштування, розмір середньомісячних доходів, визнання відповідачем обставини покращення його матеріального стану, суд дійшов висновку, що матеріальний стан ОСОБА_1 змінився. Натомість суд погоджується із доводами позивача про значне збільшення її витрат на утримання дитини, повязане із подорожчанням продуктів харчування, одягу та інших речей, необхідних для забезпечення нормального існування дитини.

Так, ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідач заперечує погіршення матеріального стану позивача, вважаючи, що матеріальне становище ОСОБА_2 навпаки покращилось, то саме на ОСОБА_1 покладається обовязок доказування наявності цих обставин. А тому ненадання відповідачем доказів на підтвердження працевлаштування ОСОБА_2 та отримання достатніх і стабільних доходів її теперішнім чоловіком, дає суду підстави для відхилення доводів відповідача та висновку про погіршення матеріального становища позивача.

Стаття 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 1801-VIII від 21.12.2016 року (із змінами і доповненнями) визначає, що прожитковий мінімум у 2017 році для дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 травня 2017 року - 1777 гривень.

З огляду на вищенаведене, враховуючи зміну матеріального стану позивача та покращення матеріального стану відповідача, відсутність на утриманні ОСОБА_1 інших непрацездатних членів сімї, беручи до уваги значне збільшення законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обовязок обох батьків брати участь в утриманні дитини, часткове визнання ОСОБА_1 позовних вимог, суд дійшов висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання ОСОБА_3, до 900 грн. На думку суду, даний розмір аліментів не порушуватиме права відповідача, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і є справедливим з урахуванням всіх обставин справи. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач не змогла довести можливість сплати ОСОБА_1 аліментів у заявленому нею розмірі, в задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а відтак вимога ОСОБА_2 про стягнення нового розміру аліментів з дня подачі позову до суду та допущення негайного виконання судового рішення в межах платежу,встановленого законом, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, оскільки суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 частково, а саме, в частині збільшення розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. із 1200 грн., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 480 грн. (900 : 1200 * 640 = 480). Іншу частину судового збору в розмірі 160 грн. (640 480 = 160) слід покласти на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись Постановою Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 3, 11, 15, 74, 88, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати з моменту набрання рішенням суду законної сили з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КТ № 062258, виданий Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області 13.12.2011 року, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»АДРЕСА_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 900 (девятсот) гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) гривень на користь держави.

Іншу частину судового збору в розмірі 160 (сто шістдесят) гривень покласти на рахунок держави.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Припинити нарахування та стягнення аліментів за виконавчим листом Сокирянського районного суду Чернівецької області № 2-128/11 від 15.03.2011 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

СУДДЯ: