Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3039/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р.А.
Категорія 54 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Талько О.Б.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного архіву Житомирської області з участю третіх осіб: директора Державного архіву Житомирської області та Первинної профспілкової організації Державного архіву Житомирської області про визнання незаконними і скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку, стягнення моральної шкоди

за заявою ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу Державного архіву Житомирської області задоволено частково. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2017 року скасовано в частині вимог про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В решті рішення залишено без змін. Вирішено питання щодо судових витрат.

5 грудня 2017 року до апеляційного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення зазначеного рішення суду в порядку, передбаченому ст.221 ЦПК України. У заяві ОСОБА_1Г вказує, що рішення суду є незрозумілим для Державного архіву Житомирської області та його директора, оскільки вони вважають, що

рішення апеляційного суду Житомирської області від 15.11.2017 року є безумовною підставою для скасування безпосередньо 15.11.2017 року наказу від 19.10.2017 року №80-к, посилаючись на те, що рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і вона (ОСОБА_1Г.) була присутня в залі судового засідання під час його проголошення. ОСОБА_1 вказує, що відповідач вважає, що вона зобовязана зявитись за трудовою книжкою, незважаючи на те, що з 16 листопада 2017року вона перебуває на стаціонарному лікуванні.

У поданій заяві ОСОБА_1 також вказує, що рішення апеляційного суду від 15.11.2017 року не зрозуміле і для неї, оскільки вона з 16 листопада по 4 грудня 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні і не могла здогадуватись про такі наслідки проголошеного 15.11.2017 року рішення апеляційного суду.

В апеляційному суді представник позивача ОСОБА_2 заяву ОСОБА_1 підтримала і просила її задовольнити. Пояснила, що апеляційним судом Житомирської області 15.11.2017 року в кінці робочого дня було проголошено рішення яким відмовлено в поновленні ОСОБА_1 на роботі. Проте, відповідач, не отримавши судового рішення, того ж дня 15.11.2017 року видав наказ про скасування п.2 наказу держархіву області від 19.10.2017 року №80-к про поновлення ОСОБА_1 на роботі та направив останній повідомлення про необхідність отримання трудової книжки або надати письмову згоду на відправлення трудової книжки поштою.

Представники відповідача та третьої особи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, ОСОБА_4, Довгоп»ят О.І., ОСОБА_5, ОСОБА_6 проти задоволення заяви заперечили, вказали, що рішення апеляційного суду від 15.11.2017 року є для них зрозумілим. Пояснили, що всі вони, а також ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 були присутні в залі судових засідань під час проголошення 15.11.2017 року судом рішення яким відмовлено ОСОБА_1 у поновленні її на роботі. Оскільки рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, то того ж дня було видано наказ про скасування наказу про поновлення ОСОБА_1 на роботі. Наказ було видано до 18 год. 15.11.2017 року, оскільки перебування працівників в установі після 18 год неможливе у звязку з режимністю обєкту.

Розглянувши заяву, заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ст. 271 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Мотиви заяви ОСОБА_1 про розяснення судового рішення зводяться до її незгоди із виконанням цього рішення, оскільки наводяться обставини, які виникли між нею та відповідачем після ухвалення рішення апеляційним судом 15.11.2017 року.

Водночас, ОСОБА_1 не зазначає, що для неї викликає труднощі у розумінні судового рішення та як це впливає на його виконання.

При цьому зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В даному випадку заявник не зазначила, що саме в резолютивній частині рішення для неї є незрозумілим та у звязку з цим які допускаються варіанти неоднозначного його тлумачення.

Натомість викладена редакція резолютивної частини зазначеного судового рішення узгоджується із вимогами цивільно-процесуального законодавства, є зрозумілою та містить однозначні висновки.

Розяснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обовязкового характеру.

Разом із тим у своїй заяві ОСОБА_1, в першу чергу, просить розяснити судове рішення від 15.11.2017 року відповідачу, порядок і строки його виконання.

Проте, відповідно до положень ст. 271 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим, особа повинна звернутися із відповідною заявою до суду.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що Державний архів Житомирської області не звертався до суду апеляційної інстанції із заявою про розяснення рішення суду, а тому колегія суддів вважає, що постановлене рішення відповідачу зрозуміле. До того ж в апеляційному суді представники відповідача пояснили, що для них рішення суду є зрозумілим і не потребує розяснень.

Відповідач також не уповноважував ОСОБА_1 на звернення від його імені із відповідною заявою до суду.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду.

Керуючись ст. 271, 367,368, 390, 391 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2017 року.

Головуючий Судді