Справа № 183/3233/17
№ 2/183/2387/17
31 жовтня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
при секретарі Демяненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 3 в будинку № 13 по пров. Калнишевського (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3С, та зареєстрованого в реєстрі за № 964, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 91019957 від 03 липня 2017 року. Згідно п. 1.10 вищезазначеного договору купівлі-продажу від 03.07.2017року, про що йому було повідомлено продавцем, на момент укладення угоди членів сімї , які б мали право на особистій сервітут, встановлений ст. 405 ЦК України немає. Проте у вищезазначеній житловій квартирі залишився зареєстрованим колишній зять продавця ОСОБА_4- ОСОБА_5, який з січня 2015 року в зазначеній квартирі не проживає, що підтверджується рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 186/6720/15-ц та актом про непроживання ОСОБА_2 від 22.05.2017 року. Наявність його реєстрації у квартирі порушує права позивача вільно, на свій розсуд, розпоряджатися своєю власністю. Також, позивачем зазначено, що порушується його право власності у звязку із наявністю небажаної реєстрації відповідача у квартирі, яка є його власністю на законних підставах, та він сплачує комунальні послуги за сторонню особу. У звязку з зазначеним просить захистити його право власності, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 3 в будинку №13 по пров. Калнишевського (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає даний позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2017року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3С, та зареєстрованого в реєстрі за № 964.
Цим же договором попередній власник квартири повідомив покупця про те, що членів сім'ї, які б мали право на особистий сервітут, встановлений ст. 405 ЦК України, в квартирі немає.
У відповідності до адресної довідки в зазначеній квартирі зареєстрованим значиться відповідач по справі ОСОБА_2.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Вимоги ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначають можливість зняття з реєстрації особи з місця проживання, у разі набуття законної сили рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Суду подано акт квартального комітету, складений за участю сусідів, у відповідності до якого ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області з січня 2015 року.
Як зазначає у своєму позові ОСОБА_1, наявність реєстрації ОСОБА_2 у належній йому на праві власності квартирі, заважає йому вільно розпоряджатися своєю власністю, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 3 в будинку № 13 по пров. Калнишевського (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Даних про наявність будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем з приводу користування житловим приміщенням, а також доказів про поважність причин відсутності відповідача у житловому приміщенні за місцем реєстрації суду не надано.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 212, 214, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 321, 391 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку №13 по пров. Калнишевського (раніше пров. Червоноармійський) в м. Новомосковську Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Сорока