АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1390/17 22-ц/774/2219/К/17
Справа № 171/1390/17 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2219/К/17 суддя Семенова Н.М.
Категорія 50 (ІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Кислиці І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Особи, які беруть участь у справі:

позивач ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

20 вересня 2017 року ухвалою цього ж суду зазначена позовна заява визнана неподаною та повернута у звязку з невиконанням ухвали суду від 03 серпня 2017року.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та повернути матеріали до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального закону, а саме: судом не враховано, що ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху від 03 серпня 2017 року позивач не отримував та не мав можливості виконати вимоги суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2,відповідно до ухвали суду від 03 серпня 2017 року, у встановлений термін не виконав вимоги ухвали про усунення недоліків.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.1,2 ст. 121 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, заява вважається недоданою та повертається позивачеві (ч. 2 ст. 121 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 03 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано останньому строк на усунення недоліків апеляційної скарги пять днів з дня отримання ним копії цієї ухвали (а.с. 4).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду), судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Аналогічним чином вручається й інші процесуальні документи суду, у тому числі й ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Конверт з рекомендованим поштовим повідомленням, яким було відправлено на адресу позивача ухвалу суду від 03.08.2017 року, повернувся на адресу суду без вручення адресату із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с. 6-8), що повністю підтверджує доводи апеляційної скарги позивача про те, що він не отримував копії цієї ухвали суду та не міг усунути недоліки позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено порядок, встановлений процесуальним законодавством для прийняття заяви та порушив право ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, закріплене в статті 6 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України,, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалу до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року скасувати та направити матеріал за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: