РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді - Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи без самостійних вимог міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал»- ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради за участю третьої особи без самостійних вимог міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до МКП «Хмельницькводоканал» про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 09.05.2016 року близько 23 години 50 хвилин, він, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак «ВХ 7330 ВН», який належить йому на праві власності, рухаючись по вул. Проскурівського Підпілля, біля будинку № 111, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась в результаті відкриття кришки оглядового колодязя водомережі, в обоймі якої утворилась тріщина, під час наїзду на неї.

Працівники патрульної поліції у місті Хмельницькому в діях позивача порушення вимог правил дорожнього руху України не виявлено та зафіксовано причини ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Opel Vectra», державний номерний знак «ВХ 7330 ВН», ідентифікаційний номер «W0L0JBF68X7029078» зазнав механічних пошкоджень з вини МКП «Хмельницькводоконалу», тому відповідач зобовязаний відшкодувати йому матеріальну шкоду за пошкодження його майна, а також моральну шкоду за пережиті душевні хвилювання.

Розмір збитків підтверджено висновком звіту №61 про оцінку автомобіля від 13.05.2016 р. у відповідності до якого вартість матеріального збитку становить 18076 грн. 98 коп. , що підтверджується звітом №61 від 13.05.2016 р.

Позивач посилається на те, що внаслідок протиправних дій відповідачем йому була заподіяна моральна шкода. Наявність моральної шкоди він обґрунтовує душевними стражданнями, повязаними з тим, що він, маючи автомобіль, не може ним користуватися, а, отже, обмежений у користуванні всіма благами та перевагами, які дає транспортний засіб. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у сумі 20000 грн.

ОСОБА_4 просить стягнути з міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» на його користь майнову шкоду у сумі 18076 грн. 98 коп. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. та витрати по оплаті звіту про оцінку автомобіля в сумі 600 грн.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги змінив і просив стягнути з комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради у позовній заяві майнову шкоду у сумі 18076 грн. 98 коп. та моральну шкоду в сумі 20000 грн. та витрати по оплаті звіту про оцінку автомобіля в сумі 600 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала просила задовольнити позов, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що мало місце пошкодження автомобіля марки «Opel Vectra», державний номерний знак «ВХ 7330 ВН», 09.05.2016 року яким керував позивач, однак підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відсутня вина комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради .

Представник третьої особи без самостійних вимог міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» пояснив у судовому засіданні, що при вирішенні спору покладається на думку суду, вказавши що МКП «Хмельницькводоканал» не є відповідачем.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пунктом 1 ч. З ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учаснику дорожнього руху, гарантовано право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у відання органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 с. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

ОСОБА_3 встановлено, що 09.05.2016 року близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», державний номерний знак «ВХ 7330 ВН», яким він керував, рухаючись по вул. Проскурівського Підпілля, біля будинку № 111, у м. Хмельницькому потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулась в результаті відкриття кришки оглядового колодязя водомережі, в обоймі якої утворилась тріщина, під час наїзду на неї.

Працівниками патрульної поліції у місті Хмельницькому в діях позивача порушення вимог Правил дорожнього руху України не виявлено та зафіксовано причини ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Opel Vectra», державний номерний знак «ВХ 7330 ВН», ідентифікаційний номер «W0L0JBF68X7029078» зазнав механічних пошкоджень з вини МКП «Хмельницькводоконалу», тому відповідач зобовязаний відшкодувати йому матеріальну шкоду за пошкодження його майна, а також моральну шкоду за пережиті душевні хвилювання.

ОСОБА_3 встановлено, що у відповідності звіту №61 про оцінку автомобіля від 13.05.2016 р. розмір матеріального збитку становить 18076 грн. 98 коп.

Частиною 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завдавних внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць належить у числі іншого своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а в разі неможливості невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами.

Пунктом 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Єдині правила) передбачено, що ремонт і утримання дорожніх обєктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Пунктом п. 11 Єдиних правил встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобовязані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до чинних нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Указані правила є обовязковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

Пунктами 1.1, 12.2.2, 12.2.3 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767 передбачено, що ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України, зовнішній огляд мереж виконують не рідше одного разу на місяць шляхом обходу трас ліній мережі і огляду зовнішнього стану пристроїв і споруд мережі та під час обходів і оглядів трас ліній мережі перевіряють зовнішній стан колодязів, наявність кришок, цілісність люків, кришок, горловин, скоб і драбин шляхом відчинення кришок колодязів з їх очищенням.

Суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути з комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради майнову шкоду у сумі 18076 грн. 98 коп.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

ОСОБА_3 встановлено, що позивач не надав належних та допустимих доказів щодо завдання відповідачем йому моральної шкоди на суму 20000 грн.

Суд приходить до висновку, що стягнення на користь позивача у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у сумі 18076 грн. 98 коп. є достатньою сатисфакцією для відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 10, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 23, ст. 1166, 1167, 1192 Цивільного кодексу України, 1 ч. З ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", ч. 1 ст. 16 Закону України «Про автомобільні дороги», суд

вирішив:

позов ОСОБА_4 до комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради участю третьої особи без самостійних вимог міського комунального підприємства «Хмельницькводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди шкоди задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) з комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради ( м. Хмельницький вул. Я. Мудрого ,5) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 18076 (вісімнадцять тисяч сімдесят шість ) грн. 98 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2) з комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг виконавчого комітету Хмельницької міської ради ( м. Хмельницький вул. Я. Мудрого ,5) судові витрати у сумі 1151 грн. (судовий збір - 551 грн., витрати, повязані із залученням спеціаліста 600 грн.)

У решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.