Справа № 445/1906/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Пилип'яка П. В.

з участю секретаря Мацайло О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с. Велика Вільшаниця в особі Великовільшанецької сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до територіальної громади села ОСОБА_2 в особі Великовільшанецької сільської ради Золочівського району Львівської області та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,7798 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Великовільшанецької сільської ради Золочівського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11.08.2002 померла його баба ОСОБА_3 Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,7798 га. Земельний пай бабця заповіла його батькові ОСОБА_4 та його братові ОСОБА_5 ОСОБА_5 помер 11.10.2002, а його батько ОСОБА_4 помер 19.09.2012. Стверджує, що спадщину баби прийняв його батько, який вступив в володіння та управління майном померлої, взявши в користування предмети домашньої обстановки та вжитку. Тобто виконав всі дії передбачені ст. 549 ЦК Української РСР (1963). Після смерті його батька він прийняв спадщину згідно заповіту від 13.06.2012. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після баби та претендували на спірне майно - земельну ділянку чи заявили б у встановленому порядку про своє право на спадкування земельної ділянки, як стверджує позивач, не має. В нотаріальному порядку успадкувати земельну ділянку він не може, оскільки не має оригіналу державного акту на спірну землю, наявна лише копія. Крім того, його бабця померла в 2002 році, а державний акт на земельний пай був виданий 07.05.2003, а тому ОСОБА_3 не могла набути права власності на таке майно. Такі обставини є перешкодою для оформлення спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідач в судове засідання не з'явилася, відповідач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Свідоцтвом про смерть серії І-СГ №222975 стверджується, що ОСОБА_3 померла 11.08.2002 року.

Заповітом від 06 грудня 2000 року ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З свідоцтва про смерть серії І-СГ № 285672 вбачається, що ОСОБА_5 помер 11.10.2002.

Спадкоємець ОСОБА_5 спадщини матері не прийняв.

Довідкою Великовільшанецької сільської ради № 72 від 01.02.2011 стверджується, що земельна ділянка площею 1,7798 га що на території сільської ради належала ОСОБА_3 Її син ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину матері, вступивши в управління та володіння майном померлої, та похоронив померлу за свій рахунок.

За життя ОСОБА_4 не переоформив на себе спадкових прав матері, не отримав державного акту на земельну ділянку матері.

ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження від 13 червня 2012 року, яким все своє майно заповів синові ОСОБА_1, що було посвідчене секретарем Красненської селищної ради Буського району Львівської області.

ОСОБА_4 помер 19.09.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 295557.

З свідоцтв про право на спадщину за заповітом вбачається, що ОСОБА_1 20 листопада 2013 року успадкував житловий будинок №4, на вул. Крип'якевича, в смт. Красне, Буського району Львівської області та земельну ділянку площею 0,0844 га, що призначена для обслуговування даного житлового будинку.

З копії державного акту серії ІІІ-ЛВ № 073569 вбачається, що власником земельної ділянки загальною площею 1,7798 га, що розташована на території Великовільшанецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначено ОСОБА_3.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР.

За ст.524 ЦК України спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Як вказано у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вказано у ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст.81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на те, що ОСОБА_3 дійсно належала на праві власності земельна ділянка площею 1,7798 га, що розміщена на території Великовільшанецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та складається з двох земельних ділянок площею 1,4126 га та площею 0,3672 га, що підтверджується державним актом серії ІІІ-ЛВ №073569, виданим Золочівською РДА 07.05.2007, після її смерті фактично за заповітом успадкував земельну ділянку син ОСОБА_4, який вступив в управління та володіння майном померлою, хоча не переоформив за свого життя правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку. На даний час позивач, який є внуком померлої позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права після батька, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на вказане вище спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7798 га, що розміщена на території Великовільшанецької сільської ради та складається з двох земельних ділянок площею 1,4126 га та площею 0,3672 га, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 11.08.2002.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення рішення, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги разом з її копіями відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя ОСОБА_6