У Х В А Л А

судового засідання

"20" грудня 2017 р. м.Львів

Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.,

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ АБ Укргазбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовною заявою до ПАТ АБ Укргазбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним .

Представник відповідача АБ «Укргазбанк» ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід судді Ванівського Ю.М., посилаючись, що головуючий суддя, на його думку надає очевидні переваги аргументам та доводам представника позивача під час розгляду тієї та інших справ між тими ж сторонами, ставиться упереджено по відношенню до доводів, наведених представниками АБ Укргазбанк та ухвалював неправомірні по відношенню до АБ Укргазбанк рішення, без будь-яких належних на те підстав, в порушення матеріального та процесуального законодавства та практики Верховного суду України.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечив, вказавши, що вказаний відвід направлений виключно на затягування розгляду справи та заявлений з надуманих підстав вказаних в заяві про відвід.

Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Представник третьої особи подала до суду заяву про розгляд справи 20 грудня 2017р. проводити у її відсутності.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши заяву, приходить до наступного висновку.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Вказане узгоджується із Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схваленими Резолюцією Економічної та ОСОБА_4 ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи або коли є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

З аналізу вище зазначеної норми чинного законодавства, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які обєктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до вимог ЦПК України головуючий керує судовим засіданням, спрямовуючи судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи з судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

При цьому дії головуючого спрямовані на забезпечення можливості здійснення всіма учасниками процесу їх прав та обов'язків, а особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права, не зловживаючи ними, та виконувати процесуальні обов'язки.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно із якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність, може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Не погодження з процесуальними діями та рішеннями головуючого не є підставою для його відводу та сам по собі факт наявності судового рішення у справі № 465/2401/14-ц за позовом ПАТ АБ Укргазбанк до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки не свідчить про упереджене ставлення судді до розгляду даної справи або зацікавленість у її розгляді. Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», третя особа ОСОБА_1, про визнання недійсним договору іпотеки, витребувано із Франківського районного суду м. Львова вищезазначену цивільну справу № 465/2401/14-ц та зупининено виконання рішення апеляційного суду Львівської області від 24 листопада 2017 року до закінчення розгляду касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відтак, аналізуючи заяву про відвід, суд прийшов до висновку, що підстави викладені в заяві та мотиви не є обґрунтованими доводами про неможливість суддею розгляду справи, будь-яка заінтересованість судді у результаті розгляду справи або сумнів в об'єктивності та неупередженості не підтверджені посиланнями на певні достовірні факти, а тому приводу для відводу не вбачається.

Інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, в заяві про відвід не зазначені.

Згідно ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Вислухавши думку сторін, мотивацію відводу, дослідивши зазначені в даній заяві доводи, причини та підстави для відводу, суд не вбачає підстав для його задоволення, так як останній не вмотивований, безпідставний, необґрунтований, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які покладені в основу відводу, не підтверджуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36,39,40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ Укргазбанк, третя особа ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним до вирішення питання про відвід судді.

Передати заяву про відвід до загальної канцелярії Франківського районного суду м.Львова для визначення судді відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ванівський Ю.М.