Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 396/1310/17
№ провадження 22-ц/781/2265/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шепетько В. І.
Доповідач Гайсюк О. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді: Гайсюка О.В.

Суддів: Голованя А.М.

Карпенка О.Л.

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Єврокар Україна» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та повернення грошових коштів.

Позивач зазначив, що 29.05.2017 року між ним та ТОВ «Єврокар Україна» укладено Договір фінансового лізингу.

За цим договором ним на рахунок відповідача перераховано 18000 грн., з яких 10 000 грн. - комісія за платіжним дорученням №0.0.775641384.1 та 8000 грн.- комісія за платіжним дорученням №0.0.775647484.1 від 29.05.2017р.

Посилаючись на те, що в Договорі відсутні відомості про продавця товару, положення договору є несправедливими, відповідач не має ліцензії на надання фінансових послуг, договір нотаріально не посвідчувався, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 2024 від 29.05.2017р. та стягнути з відповідача на свою користь 18000 грн.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено повністю, вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Єврокар Україна» просить скасувати це рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, на думку відповідача, при вирішенні питання про необхідність нотаріального посвідчення договору фінансового лізингу, суд повинен був керуватися спеціальним законом, а саме Законом України «Про фінансовий лізинг». Також, на думку відповідача, слід врахувати, що Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг № 3009 від 04.07.2017р. вирішено видати ТОВ «Єврокар Україна» ліцензію на здійснення господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання послуг фінансового лізингу.

У судове засідання апеляційного суду представник ТОВ «Єврокар Україна» не з'явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29.05.2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Єврокар Україна» укладено договір фінансового лізингу, за яким позивач сплатив відповідачу 18000 грн., а саме 10 000 грн. - комісії за організацію по договору та 8000 грн. - комісії за організацію по договору (а.с.13).

За своєю правовою природою цей договір є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу (ст.628 ЦК).

Відповідно до ст.799 ЦК договір найму транспортного засобу за участі фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК в разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивача, правильно виходив з того, що договір, який уклали сторони є нікчемним, оскільки не був нотаріально посвідчений.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачає укладення договору лише у письмовій формі не можуть бути взяті до уваги, оскільки ст.799 ЦК, якою встановлено обов'язкове нотаріальне посвідчення договору найму транспортного засобу є спеціальною нормою для такого виду договорів.

Задовольняючи позов, суд також правильно виходив з того, що діяльність відповідача пов'язана з наданням фінансових послуг по залученню фінансових активів від фізичних осіб і могла здійснюватися лише після отримання відповідної ліцензії (ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», пункт 11-1 ст.4 цього Закону).

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦПК України правочин юридичної особи вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг, яким було вирішено надати ТОВ «Єврокар Україна» ліцензію на здійснення господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме надання послуг фінансового лізингу було видане лише 04.07.2017 року, тобто після укладення договору з позивачем.

Суд дійшов правильного висновку і щодо вимог про стягнення сплачених позивачем за договором коштів (ст.216 ЦК).

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають обставинам справи, суд правильно застосував норми матеріального права і не порушив норми процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена з урахуванням положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 02 січня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: